ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/16797/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року (суддя О.С. Луніна) у справі № 160/16797/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №047050031135 від 18.04.2025 року про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 14.09.2001 по 17.05.2002;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 03.08.2018 по 02.08.2021, з 01.10.2007 по 16.05.2008 у ВАТ «Баглійкокс» та з 04.12.2012 по 02.08.2016 у АТ «ДНІПРОАЗОТ»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №2 з 01.08.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 18.09.2003, з 02.02.2004 по 27.12.2004 у ВАТ «Дніпродзержинський коксохімічний завод»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію позивачу за його заявою від 10.04.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, так як останній має необхідну кількість пільгового стажу роботи за Списком №1 та досяг необхідного пенсійного віку. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.04.2025р. позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №047050031135 від 18.04.2025 року протиправно відмовлено в призначенні такої пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025
року адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №047050031135 від 18.04.2025 року про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи з 14.09.2001 по 17.05.2002;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №1 у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 03.08.2018 по 02.08.2021, з 01.10.2007 по 16.05.2008 у ВАТ «Баглійкокс» та з 04.12.2012 по 02.08.2016 у АТ «ДНІПРОАЗОТ»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди роботи за Списком №2 з 01.08.2002 по 15.01.2003, з 16.01.2003 по 18.09.2003, з 02.02.2004 по 27.12.2004 у ВАТ «Дніпродзержинський коксохімічний завод»;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 10.04.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду наведених в даному рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача на такому підприємстві. Відтак суд вказав, що період роботи позивача з 14.09.2001 по 17.05.2002р. має бути врахований до його страхового стажу .
Щодо періоду роботи позивача з 03.08.2018 по 02.08.2021 який не був врахований до пільгового стажу згідно архівної довідки від №В-21/2-09/297 від 03.03.2025, оскільки згідно даних ЄДРПОУ (05393043) ПАТ «Дніпровський металургійний завод» перебуває в стані припинення, суд врахував, що записами трудової книжки підтверджено роботу позивача у спірний період, крім того трудова книжка позивача містить відмітку про атестацію робочого місця.
Таким чином, суд зазначив, що період роботи позивача з 03.08.2018 по 02.08.2021 р. має бути врахований до пільгового стажу за Списком №1.
Також, суд з`ясував, що позивачу не було зараховано до стажу Списку № 1 період з 01.10.2007 по 16.05.2008 в цеху монотоноламинового очищення на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду ВАТ «Баглійкокс» та з 04.12.2012 по 02.08.2016 у АТ «ДНІПРОАЗОТ». 
Суд вказав, що вищевказані періоди підтверджено записами у трудовій книжці позивача, довідкою форми ОК-5 (у довідці вказані посилання на постанови про атестацію робочого місця у ці періоди), ОК-7, його посада відносилась до Списку № 1, а отже вищезгадані періоди необхідно зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1.
Суд дослідив, що пенсійним органом також протиправно не враховано до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи позивача з 01.08.2002 по 15.01.2003. з 16.01.2003 по 18.09.2003. з 02.02.2004 по 27.12.2004.
Відтак, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №047050031135 від 18.04.2025 року про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1 є протиправним та підлягає скасуванню судом.
Разом з тим, суд врахував, що вирішення питання щодо здійснення розрахунку пільгового стажу позивача, а також вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії на пільгових умовах по Списку №1 віднесено до дискреційних повноважень відповідача, а тому суд позбавлений можливості вручатися у дискреційні повноваження відповідача та зобов`язувати його призначати пенсію, у зв`язку з чим вказана позовна вимога задоволенню не підлягає.
Таким чином, суд вказав, що позовні вимоги слід задовольнити частково.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що страховий стаж позивача на момент звернення до пенсійного органу становить 35 років 09 місяців 11 днів з урахування додаткових років за Списком №1, пільговий стаж позивача за Списком №1 складає 07 років 10 місяців 14 днів. Зауважує, що позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу період роботи з 14.09.2001 по 17.05.2002, адже відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціально страхування. Вважає, що позивачу правомірно не зараховано до пільгового стажу період роботи з 03.08.2018 по 02.08.2021 згідно архівної довідки від 03.03.2025, адже відповідно до ЄДРПОУ ПАТ «Дніпровський металургійний завод» перебуває у стані припинення. Наполягає, що спірне рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним, адже у позивача відсутній необхідний пільговий стаж за Списком №1.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
За результатом розгляду заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення №047050031135 від 18.04.2025 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Додатково зазначено, що страховий стаж особи з урахуванням додаткових років за Списком №1 становить 35 років 09 місяців 11 днів. Пільговий стаж становить 07 років 10 місяців 14 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 14.09.2001 по 17.05.2002, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. До пільгового стажу не зараховано період роботи 03.08.2018 по 02.08.2021 згідно архівної довідки від №13-21/2-09/297 від 03.03.2025, виданої архівним управлінням Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, оскільки згідно даних ЄДРПОУ (05393043) ПАТ «Дніпровський металургійний завод» перебуває в стані припинення.
Вважаючи рішення пенсійного органу протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За правилами ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно приписів ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до пп.2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За правилами п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. І лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пенсійне забезпечення, необхідне надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення №047050031135 від 18.04.2025 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Також цим рішенням пенсійний орган не зарахував позивачу до страхового стажу період роботи з 14.09.2001 по 17.05.2002, оскільки відсутні дані в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а до пільгового стажу період роботи 03.08.2018 по 02.08.2021, оскільки згідно даних ЄДРПОУ (05393043) ПАТ «Дніпровський металургійний завод» перебуває в стані припинення.
Колегія суддів встановила, що згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_1 позивач у період з 14.09.2001 по 17.05.2002 працював в ПП «Форма» водієм.
Апеляційний суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 10.02.2021 у справі №805/3362/17-а, відповідно до якої страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язкові сплаті, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює ця особа, страхувальником сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Як підсумок, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що фізичні особи (працівники підприємств, які тимчасово були звільнені від своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску) не повинні відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків.
Колегія суддів зазначає, несплата підприємством страхових внесків, які роботодавець попередньо відрахував із заробітної плати працівника, не може бути підставою для позбавлення його права на отримання соціальних гарантій. Позивач не може бути позбавлений права на отримання соціальних гарантій внаслідок того, що орган, відповідальний за повноту та своєчасність сплати страхових внесків своєчасно не вжив дієвих заходів.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 14.09.2001 по 17.05.2002 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, а зворотні доводи скаржника є безпідставними.
Колегія суддів дослідила, що позивач у період з 03.08.2018 по 02.08.2021р. працював в ПАТ «ДМК» на посаді, яка передбачена Списком №1, що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_1 про атестацію робочого місця. Крім того, наявні в матеріалах справи індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 03.08.2018 по 02.08.2021р. за кодом «ЗП3013А1».
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 03.08.2018 по 02.08.2021р. підлягає зарахування до його пільгового стажу за Списком №1.
Також, як правильно дослідив суд першої інстанції, трудова діяльність позивача у періоди з 01.10.2007 по 16.05.2008 та з 04.12.2012 по 02.08.2016 на посаді за Списком №1, з 01.08.2002 по 15.01.2003 з 16.01.2003 по 18.09.2003. з 02.02.2004 по 27.12.2004 на посаді за Списком №2, підтверджується відомостями його трудової книжки НОМЕР_1 , довідок ПАТ «Дніпровський коксохімічний завод». Заперечень щодо цього висновку апеляційна скарга не містить.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що періоди роботи з 01.10.2007 по 16.05.2008 та з 04.12.2012 по 02.08.2016, з 01.08.2002 по 15.01.2003, з 1601.2003 по 18.09.2003. з 02.02.2004 по 27.12.2004, підлягають зарахування до пільгового стажу позивача.
За цих обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що спірне рішення пенсійного органу №047050031135 від 18.04.2025 року про відмову у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1 дійсно є протиправним та підлягає скасуванню.
Відтак, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2025 року у справі № 160/16797/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 20.01.2026 

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров