ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м.Чернівці
20 січня 2026 року 	Справа № 926/3936/25	
Суддя Господарського суду Чернівецької області Світлана Гушилик, за участю помічника судді Петровської В.С., яка за дорученням судді виконує повноваження секретаря судового засідання, розглянувши справу №926/3936/25

За позовом Комунального некомерційного підприємства “Вижницька міська лікарня” Вижницької міської ради (59200, Чернівецька обл., Вижницький р-н, м.Вижниця, вул.Йосифа Бурги, 5)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Гарант Ойл Групп” (37043, Полтавська обл., Пирятинський р-н, шлях Київ-Харків, корпус 134 км)

Про стягнення коштів в сумі 79710,00 грн 

За участі представників:
Від позивача: Кириляк Ю.В. – адвокат (ордер №1125910 від 05.12.2025р.)
Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Комунальне некомерційне підприємство “Вижницька міська лікарня” Вижницької міської ради звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Гарант Ойл Групп” про стягнення попередньої оплати за неотриманий товар в розмірі 79710,00 грн згідно договору купівлі-продажу №69 від 05.03.2024 року. 
В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу №69 від 05.03.2024 року, за яким Товариство взяло на себе зобов`язання поставити підприємству - замовнику дизельне паливо та бензин, а замовник, у свою чергу, зобов`язався прийняти товар та сплатити його вартість у порядку та на умовах договору. Відповідно до умов договору, замовником було сплачено кошти за товар на загальну суму 487640,00 грн, а постачальником було передано талони/скретч-картки на отримання палива.
Позивач зазначає, що він використав частину талонів/скретч-карток, однак, в подальшому, йому було відмовлено на авто-заправних частинах у придбанні палива за вказаними талонами постачальника, внаслідок чого, частину талонів/скретч-карток на суму 79710,00 грн не можливо використати, а відтак, відповідач повинен повернути йому сплачені кошти в сумі недоотриманого товару в судовому порядку.
19.11.2025 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано матеріали позовної заяви за вх.№3936, яку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Гушилик С.
Ухвалою суду від 20.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 09.12.2025 року. 
09.12.2025 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання та про проведення всіх подальших засідань в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобів та через систему відеоконференцзв`язку ЄСІТС на офіційному веб порталі “Судова влада України” (вх.№4198). 
Відповідачем 09.12.2025 року подано відзив на позов (вх.№4199), в якому останній заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що копії талонів, які надані позивачем не належать відповідачу, не містять відомості про строк їх дії, та просить: залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору та стороні відповідача: ТОВ “Інтекс Інвест” та ТОВ “Синергія” посилаючись на те, що позивачем окрім нього укладено договори з зазначеними товариствами, а відтак неотоварені талони могли бути придбані у інших осіб, а не у відповідача. Окрім того, відповідач просив витребувати у позивача оригінали талонів з відповідними номерами, копії яких додані до позову. 
Ухвалою суду від 09.12.2025 року задоволено заяву представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку та клопотання ТОВ “Гарант Ойл Групп” про витребування доказів, витребувано для огляду в судовому засіданні у позивача оригінали талонів, судове засідання відкладено на 30.12.2025 року.
23.12.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечує проти доводів відповідача, посилаючись на те, що договором не встановлено часових рамок для використання талонів, відповідач взяв на себе зобов`язання поставити товар, а відтак саме відповідач несе відповідальність за неналежне виконання умов договору, щодо залучення третіх осіб, позивач заперечив, посилаючись на те, що їх залучення є недоцільним та необґрунтованим (вх.№5367).
Ухвалою суду від 30.12.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ “Гарант Ойл Групп” про залучення третіх особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору та стороні відповідача: ТОВ “Інтекс Інвест” та ТОВ “Синергія” та відкладено судове засідання на 16.01.2026 року.
14.01.2026 року від представника позивача надійшла заява про відкладення судового засідання (вх.№157).
Ухвалою суду від 16.01.2026 року відкладено судове засідання на 20.01.2026 року.
В судовому засіданні 20.01.2026 року представник відповідача повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи по суті.
В свою чергу, представник позивача, на виконання вимог ухвали суду від 30.12.2025 року, надав суду для огляду у судовому засіданні талони/скретч-картки, свої вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Згідно з ч.ч.5, 7 ст.6 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Як визначено ч.11 ст.242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до п.17 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (надалі - ЄСІТС) затверджено рішенням Вищої ради правосуддя №845/0/15-21 від 17.08.2021 року, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд вручає будь-які документи у справах, у яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення в паперовій формі за окремою заявою.
Пунктом 37 Положення про ЄСІТС унормовано, що підсистема Електронний суд забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених.
До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).
Згідно з п.42 Положення про ЄСІТС у разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.
Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
В пунктах 41-42 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 року у справі №459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до Електронного кабінету є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення.
За змістом ст.2 Закону України “Про доступ до судових рішень”, кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.2018 року у справі №921/6/18).
Суд зазначає про належне виконання ним обов`язку щодо повідомлення усіх учасників справи про час, дату та місце розгляду справи, зокрема відповідача повідомлено, шляхом надіслання ухвал суду в електронній формі до його Електронного кабінету, поштовим зв`язком та оприлюдненням в електронній формі в Державному реєстрі судових рішень.
Ухвали суду були внесені до АСДС та автоматично направлені в електронний кабінет відповідача та доставлені до його електронного кабінету, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. 
Також, суд зазначає, що ухвалою суду від 09.12.2025 року задоволено заяву представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, однак останній в судові засідання не з`являвся, причини своєї неявки суду не повідомляв, своїм правом на участь у судових засіданнях не скористався.
Слід відмітити, що відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України (нова редакція), учасник, що бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, зобов`язаний: зайти та авторизуватися в системі за 10 хвилин до часу судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камера) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи; очікувати запрошення секретаря до участі в судовому засіданні, а відтак, саме на відповідача покладено обов`язок очікування судового засідання.
Також, суд зазначає, що представник відповідача, до початку судового засідання 30.12.2025 року, повідомив телефонограмою про відсутність у нього електроенергії, що призвело до його відсутності в судовому засіданні, що в подальшому стало підставою для відкладення судового засідання.
З наведеного суд констатує, що в розумінні ст.ст.120, 122, 242 ГПК України, відповідач завчасно та належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, однак, своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив. 
З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить висновків про відсутність підстав для чергового відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними у справі документами.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд –
ВСТАНОВИВ:
Між Комунальним некомерційним підприємством “Вижницька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування” Вижницької міської ради, (правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство “Вижницька міська лікарня” Вижницької міської ради, що підтверджується рішенням №174-41/24 від 18.09.2024р.) (далі – покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Гарант Ойл Групп” (далі – постачальник) 05.03.2024 року укладено договір купівлі - продажу №69 (далі – договір), на підставі звіту про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель UA-2024-02-24-012062-а від 05.03.2024 року, згідно якого постачальник зобов`язується у 2024 році поставляти покупцю товар, а покупець - приймати та оплачувати даний товар згідно умов договору (п.1.1 договору).
Згідно п.п.1.2, 1.3 договору, найменування товару: Дизельне паливо (Євро 5), талон, Бензин А-95 (Євро 5), талон за ДК 021:2015 - 09130000-9 “Нафта і дистиляти” зазначений в цьому договорі в кількості, асортименті та ціні відповідно до специфікації (додаток №1), що додається до договору про закупівлю товару і є його невід`ємною частиною. Товар поставляється окремими партіями відповідно до потреб покупця. Кожна партія товару поставляється за усною або письмовою заявкою покупця, протягом трьох календарних днів з дати отримання замовлення.
Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених Законом України “Про публічні закупівлі” та Постановою Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 року “Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України “Про публічні закупівлі”, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування” (зі змінами) (далі - Постанова 1178) (п.1.5 договору).
Постачальник повинен дотримуватись норм чинного законодавства України, щодо підвищення якості й безпечності нафтопродуктів, які реалізуються через мережу АЗС забороняється продаж нафтопродуктів, які не відповідають обов`язковим вимогам щодо їх якості та безпечності. Постачальник відповідає за належну якість товару (п.п.2.1, 2.2 договору).
Пунктом 3.1 визначено, загальна сума цього договору становить 748200,00 грн, з ПДВ - 124700,00 грн, і складається з вартості (ціни) окремих парті товару, що підлягають поставці за цим договором.
Ціна за одиницю товару визначається специфікацією - додаток 1. Ціна товару включає вартість товару з урахуванням ПДВ, витрати на доставку товару, та податки і збори, що сплачуються або мають бути сплачені Постачальником відповідно до чинного законодавства України (п.п.3.5,.3.6 договору).
Розрахунки між сторонами здійснюються в українській валюті - гривнях в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця. Оплату вартості товару покупець проводить протягом 30 календарних днів з моменту отримання накладної із зазначенням марки пального, ціни, кількості та вартості. Днем перерахуванням коштів являється дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок продавця. Підставою для перерахування коштів за товар покупцем є видаткова накладна та даний договір (п.п.4.1- 4.4 договору). 
У відповідності до п.п.5.1, 5.2 договору, постачальник зобов`язується передавати, а покупець по мірі потреби приймати товар по даному договору в роздріб по талонах (скретч-картках номіналом 10л., 15л., 20л.). Поставка товару здійснюється з моменту погодження сторонами партії замовлення до 31.12.2024 року, окремими партіями, протягом не більше 3-х (трьох) календарних днів з моменту подання заявки покупцем, наданої усно або у письмовій формі або за допомогою факсимільного зв`язку в т.ч. електронною поштою.
Згідно п.5.4 договору, передача (відпуск) товару по талонах (скретч-картках) проводиться на будь-якій АЗС зазначеній постачальником в переліку АЗС на території України - додаток 2 (Перелік АЗС), зокрема на території Чернівецької області Вижницького району в околицях міста Вижниця (до 10 кілометрів) згідно додатку 2 (Перелік АЗС).
Постачальник гарантує відпуск товару покупцеві на вказаних АЗС, згідно додатку 2 (Перелік АЗС). Товар, а саме талони (скретч-картки) приймаються по кількості та якості в момент прийому-передачі товару, що підтверджується видатковою накладною, та підписами уповноважених осіб з кожної сторони (п.5.5 договору).
Покупець, у відповідності до п.п.6.1.1, 6.1.2 договору, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за поставлений товар та приймати поставлений товар на умовах даного договору.
В свою чергу, постачальник зобов`язаний, згідно п.п.6.3.1, 6.3.2 договору, забезпечити передачу товару у строки, встановлені цим договором та забезпечити передачу товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом II цього договору.
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у порядку передбаченому чинним законодавством України, та цим договором. У разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому покупцем, у строки, передбачені цим договором, або затримки заміни неякісного товару чи усунення недоліків постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми за непоставлений товар за кожний день затримки, а за прострочення понад 10 днів додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Оплата пені не звільняє продавця від виконання взятих на себе зобов`язань заданим договором (п.п.7.1 – 7.2 договору). 
У відповідності до п.10.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2024 року, в частині виконання зобов`язань - до повного і належно їх виконання.
Даний договір та додатки до нього підписано покупцем та постачальником. Докази визнання договору недійсним або його розірвання матеріали справи не містять. 
Згідно Специфікації від 05.03.2024 року, що є додатком 1 до договору, визначено найменування, кількість та ціну товару, а саме: Дизельне паливо (Євро 5), талон – 9000,00 л., ціна без ПДВ – 41,56 грн, ціна з ПДВ – 49,88 грн, сума з ПДВ – 448920,00 грн, сума без ПДВ – 374100,00 грн; Бензин А-95 (Євро 5), талон – 6000,00 л., ціна без ПДВ – 41,56 грн, ціна з ПДВ – 49,88 грн, сума з ПДВ – 299280,00 грн, сума без ПДВ – 249400,00 грн. Разом з ПДВ сума товару становить 748200,00 грн.
Додатком 2 до договору визначено перелік АЗС, а саме: АЗС “ANP” у м.Вижниця, вул.Українська,118.
ТОВ “Гарант Ойл Групп” виставлено покупцю видаткову накладну №Рн240403/005 від 03.04.2024 року за товар “Бензин А-95 (євро 5), талон” в кількості 500,00л та “Дизельне паливо (Євро 5), талон” в кількості 500,00л на загальну суму 49880,00 грн з ПДВ, згідно якої 05.04.2024 року КНП “Вижницька міська лікарня” здійснило платіж на суму 49880,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №8620.
09.04.2024 року постачальник звернувся до покупця з листом №09/04-24-3, яким пропонує укласти додаткову угоду до договору враховуючи підвищення цін на товар. 
12.04.2024 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору (далі – додаткова угода), якою сторони підтвердили виконання частини зобов`язання шляхом поставки та сплати товару на суму 49880,00 грн (п.1 додаткової угоди).
Сторони зменшили обсяг закупівлі товару: “Дизельне паливо (Євро 5), талон” в кількості 7680,79 л, ціна без ПДВ – 46,00 грн, ціна з ПДВ – 55,20 грн, сума з ПДВ – 423980,00 грн, ціна без ПДВ - 353316,66 грн; “Бензин А-95 “Євро 5), талон” в кількості 5057,89 л, ціна без ПДВ – 45,20 грн, ціна з ПДВ – 54,24 грн, сума з ПДВ – 274340,00 грн, сума без ПДВ – 228616,67 грн. Загальний розмір з ПДВ становить 698320,00 грн. При цьому, ціна договору не змінюється та становить 748200,00 грн з ПДВ 124700,00 грн (п.3 додаткової угоди).
Поставка відповідачем товару підтверджена видатковими накладними №Рн240403/005 від 03.04.2024р., №Рн240422/006 від 22.04.2024р., №Рн240701/012 від 01.07.2024р., №Рн240905/007 від 05.09.2024р.
Покупцем в період дії договору було здійснено оплати за товар, що підтверджено платіжними інструкціями: №8620 від 05.04.2025 р. на суму 49880,00 грн, №8730 від 25.04.2024р. на суму 163680,00 грн, №9151 від 02.07.2024р. на суму 163680,00 грн, №9561 від 05.09.2024р. на суму 110400,00 грн.
Листом №01-22/843 від 16.06.2025р. покупець звернувся до постачальника з вимогою про термінове розблокування талонів та передачі палива.
08.09.2025 року КНП “Вижницька міська лікарня” звернулася до ТОВ “Гарант Ойл Групп” з претензією №01-22/1086, в якій просила: 1) прийняти неотоварені талони на загальну суму 79710,00 грн та повернути кошти на рахунок покупця; 2) обміняти неотоварені талони на талони іншого постачальника палива; 3) поставити недоотриманий товар. Претензія стороною отримана 25.08.2025 року, однак залишена без відповіді.
У зв`язку із недопоставленням Бензину А-95 (Євро 5) у кількості 1275,00л та Дизельного палива (Євро 5) у кількості 480,00л за договором купівлі-продажу №69 від 05.03.2024 року, позивач у судовому порядку просить стягнути з відповідача кошти за недоотриманий товар в сумі 79710,00 грн.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
За змістом ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
У відповідності ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (ст.632 ЦК України).
Як свідчать матеріали справи, договір №69 від 05.03.2024 року є договором про закупівлю. 
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі" (далі – Закон).
Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Статтею 20 Закону визначено, що відкриті торги є основною процедурою закупівлі (ч.1); під час проведення відкритих торгів тендерні пропозиції мають право подавати всі заінтересовані особи. Для проведення відкритих торгів має бути подано не менше двох тендерних пропозицій (ч.2).
Відповідно до п.п.5-8 ч.2 ст.22 цього Закону, тендерна документація має містити кількість товару та місце його поставки, місце де повинні бути виконані роботи чи надані послуги, їх обсяги, строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг, проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.
Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. (ч.1 ст.41 Закону).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст.509 ЦК України). 
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч.1 ст.610 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). 
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Приписами ст.662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 669 ЦК України встановлено, що кількість товару, що продається, встановлюється в договорі купівлі-продажу в відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. 
Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. (ч.1 ст.670 ЦК України).
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст.664 ЦК України).
У разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до ст.620 цього кодексу (ст.665 ЦК України).
Як встановлено судом, позивачем в період з 03.04.2024 року по 05.09.2024 року сплачено кошти за товар (талони), що підтверджується платіжними інструкціями №8620 від 05.04.2025р., №8730 від 25.04.2024р., №9151 від 02.07.2024р., №9561 від 05.09.2024р. та отримано талони на отримання Бензину А-95 (Євро 5) та Дизельного палива (Євро 5) від відповідача, що підтверджено видатковими накладними №Рн240403/005 від 03.04.2024р., №Рн240422/006 від 22.04.2024р., №Рн240701/012 від 01.07.2024р., №Рн240905/007 від 05.09.2024р.
Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 року, затверджені Правила роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами (далі - Правила).
Торгівля нафтопродуктів, призначеними для відпуску споживачами, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (далі - АЗС) (абз.2 п.3 Правил).
Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 року №281/171/578/155 “Про затвердження Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України” (далі - Інструкція) передбачено наступне:
Талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому (пункт 3 Інструкції).
Розрахунковий документ - документ установленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених законодавством України, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну (п.3 Інструкції).
Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі продажу (п.9 Правил).
Замовник отримавши талон фактично ще не отримує пальне, оскільки на автозаправній станції таке пальне перебуває лише на зберіганні, до тих пір, коли Замовник не вирішить його забрати.
Таким чином, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати паливо на автозаправній станції. Факт придбання пального підтверджується окремим первинним документом. Роль такого документа відіграє фіскальний чек. Безпосередньо фіскальним чеком підтверджується факт передачі палива у відповідних одиницях вимірювання.
Тому, дата видачі фіскального чеку відображає перехід права власності на пальне від постачальника до замовника.
Як визначено на офіційному сайті Авіас (https://avias.ua/palivni-proekti/palivna-karta/), загальна схема роботи системи “Паливна картка “Авіас” (талони) для юридичних осіб наступна: 1) Покупцю, після виконання ним регламентованих процедур (підписання договору та оплати рахунку), відкриваються окремі паливні склади на кожен тип палива та регіон дії, на яких враховується весь запас передплаченого палива певного виду. До кожного складу будуть підв`язані відповідні замовлені паливні картки. 2) Покупець обов`язково повинен зареєструватися в особистому кабінеті та встановити пін-коди на паливні картки. Важливо! Без встановлення пін-кодів розрахуватися паливною карткою за паливо на АЗС неможливо. 3) Через особистий кабінет надалі Покупець здійснює переказ необхідної кількості літрів з паливного складу на будь-яку відповідну карту, та проводить інші операції з картками. При заправці автомобіля на АЗС з паливної картки за допомогою пін-пада (електронного пристрою, що дозволяє зчитувати дані з магнітної смуги картки, та вводити особистий пін-код), списується кількість літрів, відпущених Покупцеві.
В судовому засіданні було досліджено оригінали неотоварених талонів на Бензин А-95: талони номіналом 15л – 59 штук, номіналом 10л – 29 штук, 20л – 5 шт (в сумі 1275л); Дизельне паливо – талони номіналом 30л в кількості 16 штук (в сумі 480л).
Матеріали справи не містить доказів на підтвердження того, що позивачем отримано пальне по талонам або повернення відповідачем попередньої оплати позивачеві у розмірі 79710,00 грн.
Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст.530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.1, 2 ст. 693 ЦК України).
Тобто, наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.
В свою чергу суд зазначає, що волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.
Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
Так, позивач звернувся до відповідача з претензією щодо вирішення питання щодо отоварювання талонів або повернення коштів за невикористані скретч-картки. Проте, вимога залишена відповідачем без будь-якого реагування, відповідач не забезпечив отримання позивачем пального по невикористаним скретч-карткам, кошти не повернув.
При цьому, відсутність дій відповідача щодо поставки оплаченого товару по скретч-карткам надає позивачу право на “законне очікування”, що йому будуть повернуті кошти попередньо сплачені останнім. Не повернення відповідачем цих коштів прирівнюється до порушення права на мирне володіння майном (рішення Європейського суду з прав людини у справах “Брумареску проти Румунії”, “Пономарьов проти України”, “Агрокомплекс проти України”).
З огляду на вищевикладене, позивач наділений правом вимагати повернення коштів попередньої оплати та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, відповідач доказів, які б підтверджували передачу товару по скретч-карткам чи повернення оплати в сумі 79710,00 грн не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача коштів за недоотриманий товар є доведеною і обґрунтованою.
Щодо тверджень відповідача про те, що талони, які надавались позивачем не є бренду “ANP” та на них не зазначено строк їх дії, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, бренди ANP та “Авіас” входять до єдиної партнерської мережі (система “Авіас”), що дозволяє заправку за єдиними талонами на різних АЗС мережі. Талони з логотипом “АВІАС” є універсальним засобом отримання палива в усій мережі партнерських АЗС, включаючи станцію за адресою: м.Вижниця, вул.Українська, 118. Специфікація визначає місце отримання палива, а не виключає можливість використання уніфікованих бланків талонів, які технічно обслуговуються на даній АЗС.
Договором не встановлено часових рамок для використання талонів, а бланки талонів не містять обмежень щодо строку їхньої дії, відсутність кінцевої дати використання безпосередньо на талоні не звільняє постачальника від обов`язку здійснити відпуск товару за цими талонами.
Крім того, твердження відповідача про невідповідність номіналу талонів умовам п.5.1 договору є формальним та безпідставним. Номінал 30л не змінює обсяг зобов`язання та не свідчить про поставку неналежного товару, а лише відображає технічну форму передачі пального. 
Предметом договору є поставка певної кількості літрів пального, а талон є лише “інструментом”, що підтверджує право на отримання цього товару. Номінал талона є технічною характеристикою способу отримання пального. Передача талонів номіналом 30л не призвела до зміни загальної кількості поставленого пального або його вартості. Відповідач не довів, яким саме чином отримання талонів більшого номіналу порушило його права або завадило використанню пального за призначенням.
Так, відповідачем не було надано суду копії чи номери талонів, які були передані позивачу згідно договору купівлі-продажу №69 від 05.04.2024 року для порівняння з талонами, які були подані позивачем разом з позовною заявою, тим самим не спростовано того факту, що талони, оригінали яких судом досліджені в судовому засіданні та копії яких додатні до позовної заяви, не належали йому. 
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.79 ГПК України).
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain).
Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. N3477-IV “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини”, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У висновках Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах “Трофимчук проти України”, “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.
З аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості сумі 79710,00 грн, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 42, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд –
УХВАЛИВ:
1.Позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства “Вижницька міська лікарня” Вижницької міської ради (59200, Чернівецька обл., Вижницький р-н, м.Вижниця, вул.Йосифа Бурги, 5) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Гарант Ойл Групп” (37043, Полтавська обл., Пирятинський р-н, шлях Київ-Харків, корпус 134 км) про стягнення коштів в сумі 79710,00 грн - задовольнити в повному обсязі.
2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Гарант Ойл Групп” (37043, Полтавська обл., Пирятинський р-н, шлях Київ-Харків, корпус 134 км, код25392923) на користь Комунального некомерційного підприємства “Вижницька міська лікарня” Вижницької міської ради (59200, Чернівецька обл., Вижницький р-н, м.Вижниця, вул.Йосифа Бурги, 5) кошти за недоотриманий товар в сумі 79710,00 грн та 3028,00 грн судового збору.
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України). 
Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб – порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб – адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.
Повне рішення складено та підписано 22.01.2026 року
Суддя Світлана ГУШИЛИК