ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/1714/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду (Богатир К.В., Поліщук Л.В., Таран С.В.)
від 25.08.2025

у справі за позовом ОСОБА_1 

до відповідачів: 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , 3) ОСОБА_4 

про внесення змін до статуту та видалення установчого договору,

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Хід розгляду справи
1.  ОСОБА_1 (далі - Позивач, Скаржник) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якому просив:
1) відмінити установчий договір Товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-1" (далі -ТОВ "НИВА-1") як такий, що втратив своє значення;
2) затвердити частку кожного засновника, яку треба внести до статутного капіталу в п. 5.5 статуту ТОВ "НИВА-1":
- ОСОБА_1 володіє 98,7% частки статутного капіталу;
- ОСОБА_2 володіє 0,65 % частки статутного капіталу;
- ОСОБА_3 володіє 0,41 % частки статутного капіталу;
- ОСОБА_4 володіє 0,24 % частки статутного капіталу ТОВ "НИВА-1". 
2. Господарський суд Одеської області ухвалою від 05.05.2025 залишив позов без руху та встановив Позивачу строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня вручення ухвали, а саме надати суду:
- вказівки позовних вимог (матеріально-правові вимоги, стосовно яких позивач просить прийняти судове рішення), які мають бути визначені чітко і безумовно, із зазначенням їх змісту: способу (способів) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або інших способів (способу) захисту прав та інтересів, які не суперечать закону і які позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини, а також вказати правові підстави позову;
- зазначення попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;
- надання підтвердження позивачем про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
- надання доказів сплати судового збору у розмірі за кожну вимогу немайнового характеру 3028,00 грн, а у разі, якщо їх заявлено дві, то сума судового збору становить 6056,00 грн;
- надання належним чином засвідченого перекладу українською мовою документів, що додані до позовної заяви;
- визначення процесуального статусу зазначених осіб у позові з врахуванням положень ст. ст. 41, 45 ГПК України;
- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
3. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 позовну заяву з додатками повернуто Позивачу у зв`язку з тим, що останнім не було усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
4. Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Позивач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду.
5. Ухвалою Південно-західного апеляційного суду від 30.06.2025 апеляційну скаргу Позивача на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 про повернення позовної заяви у справі №916/1714/25 залишено без руху, встановлено строк (протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали) для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання апеляційному суду:
1) доказів сплати судового збору у сумі 3 028,00 грн;
2) клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 про повернення позовної заяви у справі №916/1714/25 з наведенням поважних причин пропуску такого строку.
Стислий зміст оскаржуваного судового рішення
6. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто Позивачу на підставі пункту 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
7. Вказана ухвала мотивована тим, що апелянтом не були усунуті недоліки апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому законом.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та правова позиція іншого учасника справи
8. Позивач (Скаржник), із використанням засобів поштового зв`язку, подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 у справі №916/1714/25.
9. У тексті касаційної скарги, з урахуванням заяви про усунення недоліків, Скаржник вказує на неправомірність рішення суду апеляційної інстанції щодо неврахування сплати судового збору, що був сплачений Скаржником 10.02.2025. 
10. Також Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції не застосував норми права, а саме частин 1,2,11 статті 2, статей 3, 4, 5 ГПК України. 
11. Правом на подання відзиву на касаційну скаргу Відповідачі не скористалися.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
12. Верховний Суд перевірив у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, та дійшов таких висновків.
13. За змістом абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
14. Відповідно до приписів статті 290 ГПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
15. Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції, якою Скаржнику повернуто його апеляційну скаргу на ухвалу місцевого господарського суду.
16. Скаржник, зокрема, вказує, що суд апеляційної інстанції неправомірно відмовив у зарахуванні сплати судового збору, здійсненої ним за подання апеляційної скарги в іншій справі №10/17-703-2011, в рахунок оплати судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі №916/1714/25.
17. В контексті зазначеного Суд звертає увагу на таке.
18. Статтею 258 ГПК України визначено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги. Частиною третьою вказаної статті встановлено, що до апеляційної скарги додаються, серед іншого, докази сплати судового збору. 
19. Відповідно до положень частини другої статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
20. За змістом частини першої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
21. Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
22. Із тексту оскаржуваної ухвали у цій справі вбачається, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2025 апеляційну скаргу Скаржника на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 про повернення позовної заяви у справі №916/1714/25 залишено без руху; встановлено строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду: 1) доказів сплати судового збору у сумі 3 028,00 грн, 2) клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 про повернення позовної заяви по справі №916/1714/25 з наведенням поважних причин пропуску такого строку - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту або суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.
23. З метою усунення недоліків апеляційної скарги, Скаржник надав до суду апеляційної інстанції:
- клопотання про сплату судового збору, в якому повторно послався на те, що він звертався до Південно-західного апеляційного господарського суду з іншою апеляційною скаргою та сплатив 10.02.2025 судовий збір у сумі 3 028,00 грн. Однак, ухвалою від 05.03.2025 апеляційну скаргу було повернуто, але судовий збір повернуто не було;
- клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що він отримав копію оскаржуваної ухвали засобами поштового зв`язку.
24. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі, з посиланням на норми підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зауважив, що за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.05.2025 про повернення позовної заяви у справі №916/1714/25 скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 3 028,00 грн. 
25. Посилання Скаржника на те, що він звертався до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в іншій справі №10/17-703-2011 та сплатив 10.02.2025 судовий збір у сумі 3 028,00 грн, однак, ухвалою від 05.03.2025 апеляційну скаргу було повернуто, але судовий збір повернуто не було, суд апеляційної інстанції відхилив, оскільки норми чинного законодавства не передбачають можливість зарахування сплати судового збору по одній справі, в рахунок оплати судового збору по іншій справі.
26. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.
27. Отже, норми чинного законодавства передбачають можливість повернення апелянту сплаченої суми судового збору у разі повернення апеляційної скарги. Однак суд не може повернути суму сплаченого судового збору за власною ініціативою, а вправі здійснити таке повернення виключно у разі наявності відповідного клопотання особи, яка сплатила судовий збір. 
28. Чинне законодавство також не передбачає автоматичного зарахування суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги в одній справі, в рахунок оплати судового збору за подання апеляційної скарги в іншій справі. Тож у такому випадку для переспрямування сплаченої суми судового збору необхідні активні дії особи, які полягають у поданні до суду клопотання про повернення судового збору у справі, у якій судовий збір було сплачено, та здійснення оплати судового збору у справі, у якій оскаржується судове рішення. 
29. З огляду на зазначене вище Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо того, що у суду відсутні правові підстави для зарахування у межах справи №916/1714/25 судовий збір, який був сплачений Скаржником під час подання апеляційної скарги у справі №10/17-703-2011. 
30. Враховуючи викладене, оскільки Скаржником не були дотримані вимоги пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України щодо надання доказів сплати судового збору, тобто не були усунуті недоліки апеляційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору у розмірі, встановленому законом, суд апеляційної інстанції правомірно постановив ухвалу про повернення апеляційної скарги на підставі частини другої статті 260 та частини четвертої статті 174 ГПК України. 
31. Суд відхиляє доводи Скаржника щодо незастосування судом апеляційної інстанції норм права, а саме частин 1, 2, 11 статті 2, статей 3, 4, 5 ГПК України, оскільки з тексту касаційної скарги та заяви про усунення недоліків касаційної скарги вбачається, що вказані норми на думку Скаржника були порушені Відповідачем у цій справі, і вказівка на ці норми зроблена Скаржником в контексті вирішення спору по суті позовних вимог. 
32. Оскільки предметом оскарження у цьому касаційному провадженні є лише ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги Скаржнику, а розгляд справи по суті судом ще не здійснювався та відсутнє рішення суду, ухвалене за результатом розгляду позовних вимог Позивача, вказані доводи Скаржника не впливають на висновки щодо законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції від 25.08.2025 про повернення апеляційної скарги. 
33. Таким чином, доводи Скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали у справі, що розглядається, норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає. 
34. Текст цієї постанови складений у межах розумного строку з урахуванням дати надходження матеріалів справи до Верховного Суду, а також перебування суддів у відрядженні та у відпустці.
35. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
36. Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінку органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (рішення в справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, заява №17185/02, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, заява №36655/02, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, заява №19567/02, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004, заява №62771/00).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
37. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
38. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
39. Верховний Суд, переглянувши оскаржувану ухвалу в межах наведених у касаційній скарзі доводів, вважає, що вона ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування немає.
Судові витрати
40. Понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на нього, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 у справі №916/1714/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова