Справа № 615/2682/25
Провадження № 2/615/640/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року          м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Токмакової А.П.,
секретар судового засідання – Клименко Н.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

16.10.2025 представник позивача Тодорова О.М. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №203689, вчинений 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 19.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. на підставі оспорюваного виконавчого напису відкрите виконавче провадження №67175954. Згодом ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18.12.2023 замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» його правонаступником ТОВ «Дебт Форс».
Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки зазначена у ньому заборгованість не може однозначно свідчити про правомірність її нарахування, так як нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. При оформлені виконавчого напису представниками ТОВ «Вердикт Капітал» не надано нотаріусу достатньо доказів наявності заборгованості, за якої можливо було б вчинення виконавчого напису. Зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди, засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику цієї письмової вимоги, довідка фінансової установи про ненадходження коштів.
Відсутність достатніх і належних доказів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, та доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, на думку позивача, призвела до порушення процедури вчинення напису, томку повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 17.10.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. 
Клопотання сторін про розгляд справи за ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходили.
17.11.2025 представник відповідача Костюченко М. подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Вважає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких нарахована тощо. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.
Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника, на думку представника, обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками – наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису, на погляд представника, відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Але сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Наполягає, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне.
Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною.
В обов`язок нотаріуса, зі слів представника, входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.
Зауважила, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. 
Правом подання інших заяв по суті справи в порядку ст.174 ЦПК України, сторони не скористалися.
За клопотанням представника позивача в порядку забезпечення позову ухвалою суду від 17.10.2025 зупинено стягнення, яке здійснюється на підставі спірного виконавчого напису, до вирішення справи по суті.
Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. 
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №203689 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором №630016812 від 16.08.2013 в розмірі 52647,22 грн. з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису.
З його примусового виконання приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. 19.10.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67175954. 
На підставі ухвали Валківського районного суду Харківської області від 18.12.2023 у справі №615/2246/23 постановою приватного виконавця від 27.12.2023 замінено сторону виконавчого провадження ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс».
Постановою приватного виконавця від 29.09.2025 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 . 
За інформацією Міністерства юстиції України від 18.01.2022, наказом Міністерства юстиції України від 30.12.2021 №4722/5, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 17.12.2021 №4, у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом законодавства, а також грубим порушенням закону, яке завдало шкоди фізичним та юридичним особам, при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, набранням законної сили рішеннями судів про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні ним нотаріальних дій та неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 30.11.2009 за №7921 на ім`я ОСОБА_2 , анульовано. 
На підставі цього наказу, наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 31.12.2021 №1920/6 діяльність приватного нотаріуса ОСОБА_2 припинена з 31.12.2021.
За загальним правилом ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
В ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом.
Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону).
Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5.
Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону «Про нотаріат»).
Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 Закону «Про нотаріат» та гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно із ст.87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.
У ст.88 ЗУ «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. За приписами цієї статті нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.
Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
З пп.2.1 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника – фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону «Про нотаріат»).
Аналізуючи наведені норми Верховний Суд у постанові від 14.08.2019 у справі №569/8884/17 дійшов правового висновку, що учинення нотаріусом виконавчого напису – це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису — надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками – наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп.2.3 п.2 гл.16 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів ст.15,16,18 ЦК України, ст.50,87,88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.
Для правильного застосування положень ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.
Аналогічного висновку щодо застосування цих норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 у справі №137/1666/16-ц.
Твердження позивача свідчать про те, що виконавчий напис вчинено за заявою особи, яка не подала необхідних документів, зокрема, які підтверджують безспірність заборгованості і відповідно дають підстави для безспірного її стягнення. 
Відповідачем не надано в порядку ст.81 ЦПК України доказів, які б підтверджували, чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису, тим самим не спростовано обставини, на які посилається позивач. 
Таким чином, право позивача у даному випадку порушене та підлягає судовому захисту у спосіб, визначений позивачем, який відповідає Закону.
З огляду на викладене, сукупність встановлених судом обставин свідчить про спір між сторонами щодо наявності заборгованості та її розміру на час вчинення виконавчого напису та вказує на те, що виконавчий напис не підлягає виконанню, тому позов слід задовольнити. 
Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, як документально підтверджені, відповідно до вимог ст.141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов  ОСОБА_1 – задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №203689, вчинений 22.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» заборгованості в розмірі 52647,22 грн. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на користь  ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1816,80 грн. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 05.01.2026.

Суддя          А.П. Токмакова