КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2026 року м. Київ справа №640/10983/22
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту також відповідач, Департамент), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача по ненарахуванню та невиплаті під час розрахунку при звільненні додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, за період служби: квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, з січня по червень 2021 року, з січня по червень 2022 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача додаткові виплати, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, за період служби: квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, з січня по червень 2021 року, з січня по червень 2022 року.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що проходив службу на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку №2 (обслуговування лівого берега) Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в м. Києві. Наказом від 06.06.2022 був звільнений зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.
Позивач зазначив, що при проведенні з ним розрахунку при звільненні відповідачем не виплачено грошову компенсацію, а саме: доплати за спірний період, передбачені пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної виконавчої служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та протягом 30 днів з дня його відміни» пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.07.2022 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.
Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
14 грудня 2022 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.
13 лютого 2024 року на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 адміністративну справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що у 2020 та 2021 роках позивач отримував спірну доплату до грошового забезпечення.
Відповідач наголосив на тому, що постановою №375 встановлено лише граничний розмір доплати - до 50% грошового забезпечення, без встановлення її мінімального розміру, а визначення розміру такої доплати віднесено до дискреційних повноважень керівника Департаменту та залежить від виконання поліцейським завдань щодо забезпечення правопорядку і безпеки громадян під час дії карантину, відпрацьованого часу в зазначених умовах та від бюджетних асигнувань на означені цілі.
Крім того, відповідач зазначив, що спірна додаткова доплата не має обов`язкового характеру, її встановлення залежить від наявності та розміру виділених на орган поліції бюджетних асигнувань за відповідною бюджетною програмою, та встановлюється керівником органу поліції у межах виділених асигнувань поліцейським, які залучались до виконання завдань із запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, покладених на Національну поліцію.
На думку відповідача, встановлення позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення в період відсутності виділених бюджетних асигнувань та виплату такої доплати за зазначений період тягне за собою порушення норм статті 51 Бюджетного кодексу України та пункту 5 Постанови №375.
Також відповідач пояснив, що позивач у період з квітня по грудень 2020 року, заступаючи на охорону адмінбудівлі, не надавав адміністративних послуг та не мав контакту з населенням, а також не залучався до безпосереднього забезпечення правопорядку і безпеки громадян. Разом з тим у спірному періоді 2020 року позивачу здійснено доплату відповідно до Постанови №375 в сумі 38 479,22 грн.
Відповідач пояснив, що у 2021 році позивач заступав на охорону адмінбудівлі, за адресою місцезнаходження якої адмінпослуги не надаються. Також у спірному періоді за 2021 рік, 2022 рік позивач не залучався до безпосереднього забезпечення правопорядку і безпеки громадян. У 2021, 2022 роках також позивач ніс службу у складі велопатруля та у складі екіпажу. Разом з тим, у 2021 році позивачу було здійснено доплату відповідно до Постанови №375 у сумі 7 183,34 грн.
Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
у с т а н о в и в:
Відповідно до послужного списку позивач з 07.11.2015 проходить службу у Національній поліції України на посадах інспектора.
Наказом Департаменту від 06.06.2022 №827-о/с відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено зі служби в поліції з 06.06.2022.
З наданої відповідачем інформації про кількість відпрацьованих змін інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 , останнім відпрацьовано у спірному періоді зміни шляхом охорони адмінбудівлі (пост №1) у квітні 2020 року -14 змін, у травні 2020 року - 16 змін, у червні 2020 року - 15 змін, у липні 2020 року - 15 змін, у серпні 2020 року 16 змін, у вересні 2020 року - 15 змін, у жовтні 2020 року - 15 змін, у листопаді 2020 року -16 змін, у грудні 2020 року - 15 змін, у січні 2021 року - 15 змін, у лютому 2021 року - 6 змін, у березні 2021 року - 16 змін, у квітні 2021 року - 16 змін, у травні 2021 року - 7 змін охорони адмінбудівлі №1 та 6 змін велопатруль; у червні 2021 року - 13 змін велопатруль; у липні 2021 року 8 змін велопатруль; у серпні 2021 року - 15 змін велопатруль; у вересні 2021 року - 14 змін велопатруль; у жовтні 2021 року - 12 змін лінія (екіпаж 310); у листопаді 2021 року - 3 зміни охорона адмінбудівлі (пост №1), 4 зміни лінія (екіпажі 313, 352, 302, 304); у грудні 2021 року - 2 зміни лінія (екіпаж 310); у січні 2022 року 10 змін охорона адмінбудівлі (пост №1), 4 зміни лінія (екіпажі 309 та 211), 1 зміна - навчання; у лютому 2022 року - 9 змін охорона адмінбудівлі (пост №1), 4 зміни лінія (екіпажі 201, 401, 312);у березні, квітні 2022 року - 0 змін; у травні 2022 року - 1 зміна охорона адмінбудівлі (пост №1); у червні 2022 року - 0 змін.
З наявних в матеріалах справи відомостей про грошове забезпечення за спірний період вбачається, що позивачу здійснювалась додаткова доплата на період дії карантину у липні 2020 року у сумі 7 763,81 грн, у серпні 2020 року - 6 701,20 грн, у грудні 2020 року - 24 014,21 грн, у липні 2021 року - 7 183,34 грн.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати у спірному періоді додаткових доплат відповідно до Постанови №375, позивач звернувся з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Приписами статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі по тексту також - Закон №580-VIII).
Згідно пункту 4 частини десятої статті 62 Закону №580-VIII поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України.
Відповідно до частини першої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Грошове забезпечення курсантів закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, складається з посадового окладу.
Грошове забезпечення Голови Національної поліції та його заступників визначається цією постановою.
Постановою №375 врегульовані деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.
Пунктом 1 Постанови №375 установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Згідно з пунктами 2, 4, 5 Постанови №375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).
Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.
Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.
Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 №485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі по тексту також - Порядок №485).
У пункті 1 Порядку №485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).
Згідно з пунктом 2 Порядку №485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).
Абзацами першим та другим пункту 4 Порядку №485 встановлено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів У країни з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
На виконання пункту 4 Постанови №375 Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 03.06.2020 №431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким приписано керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4). 
Системний аналіз наведених норм свідчить, що підставою для отримання доплати за Постановою №375 є сукупність таких умов: 
1) особа є поліцейським, 
2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема, шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Отже, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків, забезпечують життєдіяльність населення і мають безпосередній контакт з ними.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.09.2025 №520/5196/22.
При цьому, додаткова доплата на період дії карантину не входить до основних чи додаткових складових грошового забезпечення поліцейських. Виплата такої доплати можлива виключно у межах виконання бюджетної програми фінансування видатків за Постановою №375 з фонду боротьби з COVID-19, а не за основною програмою бюджетного фінансування видатків на виплату грошового забезпечення поліцейських.
Судом встановлено, що у період з квітня 2020 року по червень 2022 року позивач займав посади інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега), що не заперечується сторонами та підтверджено записами у послужному списку позивача.
Наказом Департаменту від 06.06.2022 №827 о/с позивача звільнено зі служби в поліції з 06.06.2022.
Питання віднесення посади, яку позивач обіймав у спірний період до переліку посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, не є спірним з огляду на здійснення відповідачем додаткових виплат позивачу на період дії карантину у липні 2020 року у сумі 7 763,81 грн, у серпні 2020 року - 6 701,20 грн, у грудні 2020 року - 24 014,21 грн, у липні 2021 року - 7 183,34 грн, протягом яких він обіймав таку посаду.
Водночас, доказів нарахування такої доплати за інші місяці спірного періоду в матеріалах справи відсутні.
З метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою суду від 01.08.2025 було витребувано від відповідача:
- докази відсутності у позивача права на отримання у квітні, травні, червні, вересні, жовтні, листопаді 2020 року, у період з січня по червень 2021 року та з січня по червень 2022 року додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до Постанови №375, які підтверджують, що позивач в означеному періоді не забезпечував життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків не мав безпосереднього контакту з населенням;
- письмові пояснення, підтверджені нормативно, стосовно відсутності у позивача підстав для нарахування та виплати йому у спірному періоді додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до Постанови №375, а також нормативне обґрунтування здійснених позивачу нарахування та виплати додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до Постанови №375 у липні 2020 року у сумі 7 763,81 грн, у серпні 2020 року - 6 701,20 грн, у грудні 2020 року - 24 014,21 грн, у липні 2021 року - 7 183,34 грн.
В заяві на виконання вимог ухвали суду відповідачем надано пояснення, в яких зазначено, що відповідно до інформації про кількість відпрацьованих змін позивачем, останній в період з квітня 2020 по грудень 2020 заступав на охорону адміністративної будівлі, пост №1, яка розташована за адресою вул. Княгині Інгігерди, 23-А, м. Київ. За вказаною адресою знаходиться розташування полку №2 УПП у м. Києві ДПП, який здійснює обслуговування лівого берега м. Києва. Адміністративні послуги за вказаною адресою не надаються. Відтак, позивач не мав контакту з населенням в період з квітня по грудень 2020 року, так як він не залучався до безпосереднього забезпечення правопорядку і безпеки громадян. Разом з тим, відповідно до розрахункового листа за 2020 рік, позивачу було здійснено доплату відповідно до Постанови №375 за 2020 рік в сумі 38479,22 грн.
З наданої відповідачем інформації про кількість відпрацьованих змін інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 , останнім відпрацьовано у спірному періоді зміни шляхом охорони адмінбудівлі (пост №1) у квітні 2020 року -14 змін, у травні 2020 року - 16 змін, у червні 2020 року - 15 змін, у липні 2020 року - 15 змін, у серпні 2020 року 16 змін, у вересні 2020 року - 15 змін, у жовтні 2020 року - 15 змін, у листопаді 2020 року -16 змін, у грудні 2020 року - 15 змін, у січні 2021 року - 15 змін, у лютому 2021 року - 6 змін, у березні 2021 року - 16 змін, у квітні 2021 року - 16 змін, у травні 2021 року - 7 змін охорони адмінбудівлі №1 та 6 змін велопатруль; у червні 2021 року - 13 змін велопатруль; у липні 2021 року 8 змін велопатруль; у серпні 2021 року - 15 змін велопатруль; у вересні 2021 року - 14 змін велопатруль; у жовтні 2021 року - 12 змін лінія (екіпаж 310); у листопаді 2021 року - 3 зміни охорона адмінбудівлі (пост №1), 4 зміни лінія (екіпажі 313, 352, 302, 304); у грудні 2021 року - 2 зміни лінія (екіпаж 310); у січні 2022 року 10 змін охорона адмінбудівлі (пост №1), 4 зміни лінія (екіпажі 309 та 211), 1 зміна - навчання; у лютому 2022 року - 9 змін охорона адмінбудівлі (пост №1), 4 зміни лінія (екіпажі 201, 401, 312); у березні, квітні 2022 року - 0 змін; у травні 2022 року - 1 зміна охорона адмінбудівлі (пост №1); у червні 2022 року - 0 змін.
Проте, на противагу поясненням відповідача, з наявних в матеріалах справи відомостей про грошове забезпечення за спірний період вбачається, що позивачу здійснювалась додаткова доплата на період дії карантину у липні 2020 року у сумі 7 763,81 грн, у серпні 2020 року - 6 701,20 грн, у грудні 2020 року - 24 014,21 грн, у липні 2021 року - 7 183,34 грн. Тобто, відповідачем виплачувалась додаткова винагорода відповідно до Постанови №375 у період виконання позивачем своїх службових обов`язків, зокрема, у 2020 році шляхом охорони адмінбудівлі (пост №1).
Враховуючи означені обставини, судом не приймаються в якості належних обґрунтувань викладені у заяві про виконання ухвали суду пояснення щодо відсутності у позивача права на отримання у квітні, травні, червні, вересні, жовтні, листопаді 2020 року, у період з січня по червень 2021 року та з січня по червень 2022 року додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до Постанови №375. Крім того, відповідачем не надано доказів, які підтверджують, що позивач в означеному періоді не забезпечував життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків не мав безпосереднього контакту з населенням.
Тобто, відповідач вимоги ухвали суду не виконав, витребувані докази суду не надав та про причини їх ненадання суду не повідомив. Наведене, у свою чергу, позбавляє суд можливість перевірити правомірність дій відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №375.
Натомість Кодекс адміністративного судочинства України закріплює відповідні наслідки такої бездіяльності суб`єкта владних повноважень у вигляді невиконання без поважних причин вимог суду про надання доказів.
Так, згідно з частиною дев`ятою статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Керуючись вказаною нормою та приймаючи до уваги неподання відповідачем без поважних причин доказів, витребуваних судом ухвалою від 01.08.2025, за наявності доказів на підтвердження нарахування та виплати позивачу додаткової винагороду відповідно до Постанови №375 у період виконання ним своїх службових обов`язків, зокрема, у 2020 році шляхом охорони адмінбудівлі (пост №1), у зв`язку з ненаданням відповідачем доказів відсутності у позивача права на отримання у квітні, травні, червні, вересні, жовтні, листопаді 2020 року, у період з січня по червень 2021 року та з січня по червень 2022 року додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до Постанови №375, суд вважає за можливе визнати підтвердженими ті обставини, на які посилається позивачем у своїй позовній заяві, а саме: неправомірності дій відповідача, які полягають у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди за спірний період.
Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що факт виконання позивачем своїх службових обов`язків за займаною посадою у спірний період не є спірним, підтверджується наданою відповідачем інформацією про кількість відпрацьованих змін інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 .
В свою чергу, виконання позивачем своїх службових обов`язків за займаною посадою, за відсутності жодних доказів на підтвердження того, що в означений період позивач не забезпечував життєдіяльність населення та не мав безпосереднього контакту з ним, на переконання суду, у відповідача були відсутні підстави для невиплати йому додаткової доплати, визначеної Постановою №375.
При цьому, відповідачем не надано жодних пояснень, підтверджених належними та допустимими доказами, щодо того, як відрізнялись функціональні обов`язки позивача за період, коли він отримував доплати та за період, коли вказані доплати не нараховувались.
Судом відхиляються доводи відповідача щодо того, що у спірний період кошти не виділялись, накази про встановлення додаткових доплат не видавались, оскільки відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Аналогічна позиція щодо подібних правовідносин висловлена Верховним Судом у постановах від 26.04.2023 у справі № 420/19450/21, від 31.01.2024 у справі № 280/4853/22, від 30.04.2025 у справі №600/2758/22, від 30.09.2025 №520/5196/22.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Отже, з урахуванням того що сторонами не заперечувалось право позивача на додаткові виплати у попередніх періодах (з березня 2020 року по липень 2021 року), за відсутності жодних доводів щодо того, як відрізнялись функціональні обов`язки позивача за період, коли він отримував доплати та за період, коли вказані доплати не нараховувались, суд дійшов висновку про відсутність спростування відповідачем наявності права позивача на такі доплати у період з 06.12.2021 по 01.01.2022. При цьому, як вже зазначалося судом, посилання відповідача на відсутність фінансування для здійснення відповідних доплат, є неприйнятним, оскільки відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати на період дії карантину не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення виплати додаткової доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину за період за період проходження служби: квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, з січня по червень 2021 року, з січня по червень 2022 року відповідно до Постанови №375.
Відповідно, захист порушених прав позивача також потребує зобов`язання відповідача вчинити дії, направлені на поновлення прав позивача, а саме: нарахувати та виплатити додаткову винагороду відповідно до Постанови №375 за спірний період, що не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з огляду на таке.
Згідно з Рекомендацією №R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Отже, дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.
З урахуванням тієї обставини, що дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у його дискреційні повноваження.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Таким чином, позов слід задовольнити повністю.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції України щодо нездійснення ОСОБА_1 нарахування та виплати додаткової доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину за квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, з січня по червень 2021 року, з січня по червень 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни»
3. Зобов`язати Департамент патрульної поліції України здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату додаткової доплати до грошового забезпечення поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину за квітень, травень, червень, вересень, жовтень, листопад 2020 року, з січня по червень 2021 року, з січня по червень 2022 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Дудін С.О.