Справа № 375/1761/25
Провадження № 3/375/4/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 лютого 2026 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
за частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2025 року близько 18 години 02 хвилини ОСОБА_1 по вул. Академіка Корольова у селі Запруддя Білоцерківського району Київської області керував транспортним засобом Kia Soul з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.
Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 24 лютого 2025 року ОСОБА_1 притягнено до адміністратвиної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 2 статті 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 подав заперечення до протоколу складеного відносно нього за частиною 2 статті 130 КУпАП обгрунтувавши настуним. 
1. З відеозапису з нагрудної бодікамери співробітників поліції відсутнє проінформування про причину зупинки, що в свою чергу свідчить про недотримання поліцейськими частини 1 статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію» і тягне за собою незаконність вимоги про необхідність проходження огляду. Автомобіль було зупинено без законних підстав, працівники поліції повідомили, що транспортний засіб має пошкодження після ДТП, зокрема замінено крило, що не є підставою для зупинки, визначеною статтею 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Жодних доказів причетності до ДТП або технічної несправності надано не було, тому вимога інспектора патрульної поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння була безпідставною та протиправною, в такому випадку в ОСОБА_1 не виникло обов`язку проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за саттею 130 КУпАП. 
2. Після встановлення особи ОСОБА_1 один із працівників поліції дізнався про давній факт, пов`язаний із підозрою у зберіганні наркотичних речовин у 2022 році. Замість того, щоб поставити стандартне запитання у відповідності до процедури: «Чи вживали ви наркотичні засоби?», поліцейський звернувся до ОСОБА_1 зі словами: «Коли ви востаннє вживали наркотики?». Це є прямим проявом упередженості, порушенням презумції невинуватості та свідчить про те, що поліцейський ще до будь-якого огляду чи перевірки зробив висновок про стан сп`яніння. Поліцейський висловив пряму презумцію про вживання наркотиків; висловлювання було зроблено до огляду, до будь-яких доказів та до будь-якої об`єктивної оцінки поведінки; подальші дії екіпажу були спрямовані на будь-яке оформлення протоколу, незалежно від реальних ознак сп`яніння. У даному випадку дії поліцейських: не відповідали принципу об`єктивності; базувались на минулому, яке не має відношення до ситуації; містили елементи психологічного тиску та нав`язування «потрібної відповіді». 
3. Вимога працівників поліції до ОСОБА_1 стосовно необхідності проходження ним огляду на перебування в стані начебто наркотичного сп`яніння є незаконною та необгрунтованою, оскільки відсутність ознак перебування в стані наркотичного сп`яніння підтверджується копією медичного висновку КНП «Рокитнянська лікарня» (додається). Зважаючи на відсутність жодних ознак стану наркотичного сп`яніння, направлення на огляд є безпідставним та протиправним, а тому у ОСОБА_1 не виникло обов`язку його проходження, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КУпАП. 
4. ОСОБА_1 звернувся до КНП «Рокитнянська лікарня» та пройшов медичний огляд, результат огляду негативний, тобто ознак сп`яніння встановлено не було. Це підтверджує, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння ні під час події, ні після неї. Затримка у зверненні на огляд жодним чином не впливає на достовірність результату, оскільки у випадку вживання наркотичних засобів або психотропних речовин їх залишки та метаболіти зберігаються в організмі значно довше ніж 24 години, що добре відомо як фахівцям, так і закріплено в медичних стандартах. Його дії свідчать про добросовісність, бажання встановити істину та підтвердити свою тверезість. Пройдений огляд самостійно, є об`єктивним та має враховуватися судом як доказ його невинуватості. Офіційний медичний висновок КНП «Рокитнянська лікарня» є належним доказом; він повністю спростовує твердження поліції про ознаки наркотичного сп`яніння; добровільна ініціатива пройти огляд свідчить про добросовісність ОСОБА_1 та відсутність правопорушення; суб`єктивні припущення поліцейських не можуть переважати об`єктивний медичний документ. 
5. Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 одразу повідомив працівника поліції про те, що здійснює відеозйомку, на що він відповів, що також здійснює відеозапис. Однак у матеріалах справи відсутній відеозапис з бодікамери того працівника поліції, який безпосередньо його зупинив, звернувся до ОСОБА_1 першим, пред`явив посвідчення та розпочав спілкування. У матеріали справи долучено лише відеозапис з бодікамери іншого працівника поліції, який підійшов значно пізніше та не був присутній під час ключових моментів: моменту фактичної зупинки, представлення працівника поліції, повідомлення про причину зупинки, попередження про ведення відеозапису. Тому, надане поліцією відео не фіксує початковий, найбільш важливий етап взаємодії, а саме: законність зупинки, виконання працівником поліції службових обов`язків та дотримання процедури. Факт відсутності запису з камери працівника, який проводив зупинку, свідчить про порушення вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції №1026 щодо обов`язковості безперервної відеофіксації. Відеозапис був створений з порушеннями, а також містить прогалини у фіксації важливих моментів, він не забезпечує можливості встановити об`єктивну картину події, тому не може бути взятий судом до уваги. На підставі викладених заперечень ОСОБА_1 просить визнати протокол та відеозапис недопустимими доказами у справі та закрити провадження у справі за статтею 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За частиною 2 статті 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до положень статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значеннядля правильного вирішення справи.
Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 доводиться матеріалами, поданими уповноваженим органом, де міститься:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 392596 від 15 липня 2025 року, який заформою та змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніхсправ України від 06.11.2015 № 1376;
- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5231764 від 15 липня 2025 року;
- довідка щодо кваліфікації адміністратвиного правопорушення від 16 липня 2025 року; 
- витяг з бази АРМОР від 16 липня 2025 року; 
- довідка щодо наявності посвідченян водія від 16 липня 2025 року;
- лист КНП «Рокитнянської багатопрофільної лікарні» від 1 травня 2025 року № 913; 
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 липня 2025 року;
- акт огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- пояснення свідків події від 15 липня 2025 року; 
- розписка ОСОБА_2 від 15 липня 2025 року; 
- рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 15 липня 2025 року.
- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.
У судовому засіданні було відтворено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП, з яких встановлено, що 15 липня 2025 року близько 18 години 02 хвилини ОСОБА_1 керував транспортним засобом Kia Soul з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції на вул. Академіка Корольова у селі Запруддя Білоцерківського району Київської області (файл clip 1 з 18:02:30).
В ході спілкування працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені такі ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці, що не реагують на світло (файл clip 1 о 18:11:19). 
Після чого, працівником поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога (файл clip 1 о 18:11:28, 18:52:53).
Від запропонованого огляду ОСОБА_1 відмовився шляхом ухилення від надання відповіді (файл clip 1 о 18:16:50, 18:19:10, 18:53:04).
Факт пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння та відмова від такого огляду ОСОБА_1 фіксувався технічними засобами відеозапису - нагрудними камерами поліцейських БК № 477074, 475535.
Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу від 15 липня 2025 року за частиною 2 статті 130 КупАП особу  ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія, йому роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Рокитнянському районному суді Київської області за викликом. 
Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши уважно клопотання про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши запис на диску з нагрудних камер поліцейських суд (суддя) приходить до наступного.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особина стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається з даних, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Водій ОСОБА_1 будучи достовірно обізнаним про вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичне навчання для підготовки до складання іспитів для отримання права на керування автомобілем, здав ці іспити та отримав відповідне посвідчення, відмовився, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме проїхати з працівниками поліції до відповідного медичного закладу.
Оскільки водій не виявив жодних активних дій та не згодився на виконання законних вказівок працівників поліції, не вжив жодних дієвих заходів, які б свідчили про його волевиявлення до виконання обов`язку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівника патрульної поліції, його поведінку було правомірно та обґрунтовано оцінено як ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП з посиланням на 2.5 Правил дорожнього руху.
Висновок № 505 від 31 липня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не перебуває, відхиляється судом (суддею), оскільки з відеозаписів, які містяться на компакт-диску з нагрудних камер працівників патрульної поліції, вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився від проходження огляду на стан наркотичного у найближчому медичному закладі.
Крім того, суд (суддя) вважає за необхідне зазначити, що огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейських.
Разом з цим, висновок № 505 від 31 липня 2025 року, на який посилається ОСОБА_1 , складений за результатами огляду у відсутності поліцейських та огляд проведено 17 липня 2025 року, тобто через два дні після складання відносно ОСОБА_1 протоколу за частиною 2 статті 130 КУпАП з посилання на порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
Доводи ОСОБА_1 , що вимога працівників поліції про необхідності проходження ним огляду на перебування в стані начебто наркотичного сп`яніння є незаконною та необґрунтованою, зважаючи на відсутність жодних ознак стану наркотичного сп`яніння, суд відхиляє, оскільки під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про наявність у особи такого стану, яке ґрунтується на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою, які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначені ознаки, які дали поліцейському підстави висунути вимогу про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній не погодився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статтею 130 КУпАП, тобто повторна протягом року відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відхиляються судом (суддею) і твердження ОСОБА_1 , що йому не було повідомлено причину зупинки транспортного засобу. Як слідує з досліджених відеозаписів, автомобіль Kia Soul з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений працівниками патрульної поліції, оскільки мав явні ознаки ДТП. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки був створений з порушеннями, а також містить прогалини у фіксації важливих моментів, та не забезпечує можливості встановити об`єктивну картину події, суд відхиляє, як безпідставні, оскільки скерований до суду відеоматеріал стосується саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 392596 від 15 липня 2025 року, є безпреривним та фіксує перебіг подій за участі ОСОБА_1 , а саме: факт керування транспортним засобом, факт пропозиції та факт відмови, шляхом ухилення, від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у передбаченому законом порядку, чим порушено пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що долучені відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивним доказом, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, який забезпечує можливість наочно впевнитись в обставинах справи, а тому є належним та допустимим.
Отже, висновки суду (судді) з приводу винуватості особи, доведеності події і склад адміністративного правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП та, відповідно, відхилення заперечень ОСОБА_1 і заявленого клопотання про закриття провадження у справі ґрунтуються на тому, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося в цілому відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.
При цьому суд (суддя) керується сукупністю наявних доказів, а не самим лише протоколом про адміністративне правопорушення та зазначає, що таких невідповідностей процедури, застосованої до ОСОБА_1 , які б свідчити про порушення основоположних прав та свобод особи та були б достатніми для закриття провадження у справі за пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП не встановлено, доказів зворотного представлено не було.
Щодо можливих непроаналізованих заперечень ОСОБА_1 суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.             Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за статтями 34, 35 КУпАП судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд (суддя) дійшов висновку, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно з вимогами статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Керуючись статтями 23,33-35,40-1,130,268,276,277,279,280,283,285,294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП. 
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Реквізити для сплати штрафу - Рахунок отримувача: UA488999980313030149000010001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору - Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).
Відповідно до статті 307 КУпАП, встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до статті 308 КУпАПу разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу тавитрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя         Олена БАНАХ-КОКУС

Постанова суду набирає законної сили ____________________________

Постанову може бути пред`явлено до виконання до _________________