Справа № 642/521/26
Провадження № 1-кп/642/299/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року         м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
розглянувши у приміщенні суду в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 12026226260000014 від 06.01.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Люботин Харківського району Харківської області, громадянки України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
06.01.2026 приблизно о 13:20 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , де у неї виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з раніше знайомою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якого у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 . 
ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизилась до потерпілої ОСОБА_4 та перебуваючи у положенні стоячи, обличчям одна до одної, на відстані витягнутої руки, подряпала нігтями своєї правої руки обличчя потерпілої ОСОБА_4 в ділянці носо-губного трикутника праворуч, слизової правої щоки та підборіддя праворуч.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 відповідно до висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 09-46/2026 від 19.01.2026 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірі правої щоки, в ділянці підборіддя. За ступенем тяжкості садна викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отже ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні.
Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.
Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого обвинувачена ОСОБА_3 у своїй заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень закону та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
При цьому обвинувачена ОСОБА_3 подала заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні за вказаних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яка складена у присутності захисника ОСОБА_6 , який також підписав відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Потерпіла ОСОБА_4 також подала заяву про те, що вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України та не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 381 КПК України суд розглядає вказаний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали досудового розслідування, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю і її дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд виходить із визначеної ст. 50 КК України його мети, якою є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Водночас суд керується визначеними ст. 65 КК України загальними засадами призначення покарання з урахуванням обставин цієї справи.
Так, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком; обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій, а саме: щире каяття та активне сприяння розслідуванню кримінального проступку; відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій; встановлені судом відомості стосовно особи обвинуваченої ОСОБА_3 , а саме: що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має середню освіту, заміжня, офіційно не працевлаштована, негативні характеристики за місцем проживання відсутні. 
За сукупності обставин, наведених вище, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає доцільним призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК у виді штрафу, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої, а також для запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень. 
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 368, 370, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази – диски з аудіозаписом «b0ad92cl-a3a4-4a87-b511-944b6757b6af», відеозаписами «export-28-iep», «IMG_0707» - залишити у матеріалах кримінального провадження № 12026226260000014 від 06.01.2026.
Речовий доказ – змив речовини бурого кольору, зовні схожий на кров, на марлевому тампоні, з підлоги (зданий на зберігання за квитанцією № 4215) - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених у ст. 394 КПК України, а саме: вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Головуючий суддя ОСОБА_7