ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 грудня 2025 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/10125/20
Головуючий у першій інстанції – Супрун О. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1312/25

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої – судді – Шарапової О.Л.,
суддів – Онищенко О.І., Скрипки А.А.,
з участю секретаря: Шапко В.М.

заявник: ОСОБА_1 ,
стягувач: ОСОБА_2 .

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 .
Оскаржується ухвала Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 травня 2025 року, суддя Супрун О.П., місто Чернігів. 

                                       В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню дублікат судового наказу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2020 року в частині стягнення аліментів по 18 грудня 2024 року.
Заява обґрунтована тим, що 16 листопада 2020 року Деснянським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1   на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2020 року до досягнення дитиною повноліття. 
Зазначає, що станом на 18.12.2024 його переплата зі сплати аліментів складає 3 051,62 грн, а тому наявні підстави для визнання дубліката судового наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення аліментів по 18.12.2024 (включно). Крім того, виконавчий документ повернуто стягувачу за її заявою, проте вона не позбавлена можливості повторно пред`явити його на виконання.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 травня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове рішення.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржувана ухвала є незаконною.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що він надав письмові докази на підтвердження того, що він виконав судовий наказ включно по 18.12.2024, оскільки він зайво сплатив аліменти, у зв`язку з цим, судовий наказ не підлягає частково виконанню.
Особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви. 
Особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень вирішивши вимогу щодо авансу, а саме зайво сплачених аліментів, станом на 18.12.2024, яку боржник не ініціював перед судом.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 28 квітня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 вересня 2020 року було розірвано (а.с. 7-10).
Від вказаного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).
Судовим наказом Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.11.2020 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.11.2020 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18).
Згідно заяви від 19.11.2020 ОСОБА_2 отримала судовий наказ про стягнення аліментів для пред`явлення його до виконання (а.с. 21).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.07.2021 зупинено виконання судового наказу № 750/10125/20 від 16 листопада 2020 року, виданого Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, до розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (а.с. 123-124).
Постановою державного виконавця Деснянського відділу ДВС у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Кривденко М.О. від 13.07.2021 судовий наказ № 750/10125/20, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова 18.11.2020, повернутий стягувачеві ОСОБА_2 за її заявою (а.с. 133 та зворот-134).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 липня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу № 750/10125/20, виданого 16.11.2020 Деснянським районним судом м. Чернігова, таким, що не підлягає виконанню (а.с. 136-138).
Ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 21 березня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката судового наказу у справі № 750/10125/20 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Видано дублікат судового наказу № 750/10125/20, виданого 16.11.2020 Деснянським районним судом міста Чернігова про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку і не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 147-148).
За відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 02.05.2025, Деснянським ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18.04.2024 відкрито виконавче провадження № 74788660 з виконання дубліката судового наказу № 750/10125/20 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів (а.с. 159).
З постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.12.2024, винесеної головним державним виконавцем Деснянського ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Данілевською І.В., убачається, що дублікат судового наказу № 750/10125/20 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів повернуто стягувачу за її заявою; заборгованість на 27.12.2024 відсутня (а.с 153).
Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Стягнення грошових коштів у вигляді аліментів, які отримані стягувачем унаслідок примусового виконання судового наказу про стягнення аліментів, в розумінні положень закону поверненню не підлягають.
Апеляційний суд  в цілому погоджується з висновком суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення, оскільки законодавством не передбачене визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, по періодичних платежах за минулий період у разі виконання його боржником, тобто оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції права заявника не порушені.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 травня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст.. 389 ЦПК України.

Головуюча:                                        Судді: