ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/631/26 Справа № 186/2555/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 лютого 2026 року       м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Атаманюка Ігора Леонідовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючої, проживаючої по АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.
При обставинах зазначених в протоколі, 25 листопада 2025 року о 14:20 годині по вул. Шахтарської Слави, 22 в м. Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем CHEVROLET з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовилася, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, була відсторонена від керування транспортним засобом.
Крім того, 07 грудня 2025 року о 19:10 годині по вул. Захисників України, 17 в м. Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем CHEVROLET, д.р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, блідий колір шкіри. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП «Шахтарська міська лікарня» відмовилася, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху, була відсторонена від керування транспортним засобом.
Також, 07 грудня 2025 року о 19:10 годині по вул. Захисників України, 17 в м. Шахтарському, Синельниківського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем CHEVROLET, д.р.н. НОМЕР_2 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, чим порушила п.2.1а Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Атаманюк І.Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_1 про місце та час розгляду, чим порушив її права.
Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що працівниками поліції при встановленні факту щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, не було дотримано ст. 266 КУпАП, постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, Наказу МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Акт огляду на стан сп`яніння складений не під відеофіксацію, не містить інформації про дату, час та місце його складання.
Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, момент її зупинки.
Також вказує, що надані до суду відеозаписи не засвідчені електронним цифровим підписом автора, а тому не є допустимим доказом.

Захисник Атаманюк І.Л. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Зазначені в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд вважає слушними, а тому поновлює строк на апеляційне оскарження даної постанови суду.
Рішення суду першої інстанції про визнання винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП апеляційний суд вважає законними та обґрунтованими.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд, діючи у відповідності до вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 в порушенні п.п. 2.5, 2.1а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.
Так, частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність особи, яка керує транспортним засобом виникає і в разі її відмови від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.
Слід зауважити, що під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Положеннями абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII встановлено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Так, відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Перевіривши відеозапис адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що він надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Зафіксовані на відеозаписі обставини справи вказують на те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом в зазначений в протоколах час та місці та відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння.
Наявний в матеріалах справи відеозапис відповідає вимогам ст. 251 КУпАП узгоджуються з іншими доказами по справі, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, тому визнаються апеляційним судом належним та допустимим доказом.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом не заслуговують на увагу зважаючи на наступне.
З відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 830980 від 25.11.2025 року вбачається, як працівники поліції, подавши звуковий сигнал, зупиняються транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . Працівник поліції починає виходити з службового автомобіля та на відеозаписі з`являється транспортний засіб CHEVROLET з ввімкненим покажчиком повороту праворуч, при цьому одразу видно, як даний транспортний засіб починає рух вперед, після чого працівники поліції під`їжджаються ближче до даного автомобіля та перекривають йому дорогу спереду. Надалі, починається спілкування працівника поліції з ОСОБА_1 та працівник поліції повідомляє останній причину зупинки її транспортного засобу, просить надати документи для перевірки. Після цього ОСОБА_1 телефонує та повідомляє, що її зупинили працівники поліції. Під час всього спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 також не заперечує факту керування нею транспортним засобом.
Вищенаведені обставини, зафіксовані на відеозаписі вказують, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом, була зупинена працівниками поліції та сумнівів не викликають.
Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп”яніння слід зазначити наступне.
Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Порушень працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння за даних обставин апеляційним судом не встановлено.
З відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 995526 від 07.12.2025 року вбачається зупинку транспортного засобу 07.12.2025 року, працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу (не ввімкнула покажчик повороту), на зо остання вказувала працівникам поліції про те, що вона вмикала покажчик повороту. Також, на питання працівника поліції куди вона рухалась, остання відповіла що до дому.
Таким чином, зафіксовані на відеозаписі обставини вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом, була зупинена працівниками поліції та сумнівів не викликають.
Також, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Порушень працівниками поліції порядку огляду на стан сп`яніння за даних обставин апеляційним судом не встановлено
Що стосується адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, то апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність і доведеність вини ОСОБА_1 у його вчиненні, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності.
Долучені до матеріалів справи докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Апеляційний суд вважає, що переглядом справи не встановлено порушень працівниками поліції які могли стати підставою не виконувати водієм законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень та протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно  ОСОБА_1  повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги, розцінюються апеляційним судом критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.
Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративні правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.
Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд- 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Атаманюка Ігора Леонідовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , — залишити без задоволення.
Постанову Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя А.О. Пістун