ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2025 року
м. Київ
Справа № 215/5220/19
Провадження № 61-7623св25 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року в складі судді Демиденка Ю. Ю. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року в складі колегії суддів Остапенко В. О., Зубакової В. П., Корчистої О. І.
 
в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з виплати аліментів, пені
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, починаючи з 11 квітня 2016 року до закінчення навчання - 30 червня 2019 року. Після відкриття виконавчого провадження відповідач аліменти сплачував нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 30 червня 20019 року утворилася заборгованість у розмірі 65 047,49 грн. За період з 11 квітня 2016 року до 30 червня 2019 року неустойка склала 374 004,93 грн. З огляду на законодавче обмеження її розміру 100 відсотками заборгованості, сума неустойки, що підлягає стягненню, становить 65 047,49 грн. Просила стягнути з відповідача заборгованість зі сплати аліментів та пеню.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року, позов задоволено.
У березні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року.
Послався на те, що під час розгляду цієї справи йому стало відомо про виконавчі провадження, що одночасно здійснюються Центрально-Міським відділом державної виконавчої служби в м. Кривому Розі Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Центрально-Міський ВДВС у м. Кривому Розі ГТУЮ у Дніпропетровській області) та Долинським відділом державної виконавчої служби м. Долинська на підставі одного виконавчого листа Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2016 року № 215/1581/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 щомісячно аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на навчання дочки. 
31 січня 2024 року він звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою на дії державного виконавця Центрально-Міського ВДВС у м. Кривому Розі ГТУЮ у Дніпропетровській області з метою перевірки законності відкриття виконавчого провадження за невідомим виконавчим листом, наданим стягувачем ОСОБА_2 на виконання, крім м. Долинська. 
Постановою в. о. начальника відділу Центрально-Міського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26 лютого 2024 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № НОМЕР_1 визнано дії державного виконавця Центрально-Міського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Лелетко А. А. такими, що суперечать вимогам статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», нормам розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень; скасовано постанову про повернення виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 05 листопада 2019 року; скасовано постанову про арешт майна боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_2 від 10 жовтня 2018 року; скасовано постанову від 25 вересня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника в праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також у праві полювання; скасовано постанову від 25 вересня 2019 року про накладення штрафу; скасовано постанову від 13 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання; скасовано обтяження № 28330989 від 10 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 у межах примусового виконання виконавчого провадження № НОМЕР_1.
ОСОБА_3 вважає, що зазначені обставини мають істотне значення для вирішення справи, але не були і не могли бути йому відомі, оскільки були встановлені лише після перевірки, проведеної на підставі його скарги від 31 січня 2024 року.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, постанови апеляційного суду
04 лютого 2025 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року відмовлено.
29 квітня 2025 року постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, щонаведені заявником ОСОБА_3 обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Короткий зміст вимог касаційної скарги
17 червня 2025 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити в повному обсязі.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Вважає, що суди не застосували висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року в справі № 127/10129/17, від 14 квітня 2021 року в справі № 9901/819/18, від 03 серпня 2022 року в справі № 919/11027/18, про те, що не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи.
Вказував, що судами не надано оцінки тому, що відбулося неправомірне подвійне провадження щодо одного і того ж виконавчого листа № 215/1581/16-ц у двох різних органах державної виконавчої служби.
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що про обставини, які ОСОБА_3 зазначає як нововиявлені, йому було достеменно відомо на час розгляду цієї справи, про що в судовому засіданні в Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області підтвердила його представниця, оскільки під час розгляду справи ОСОБА_3 у березні 2020 року звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості зі сплати аліментів (справа № 216/1494/20), в якому зазначав про перебування на розгляді Центрально-Міського ВДВС у м. Кривому Розі ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавчого провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 215/1581/16-ц від 23 вересня 2016 року щодо заборгованості за аліментами в розмірі 65 047,49 грн. 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вивчив матеріали справи, перевірив доводи касаційної скарги, відзиву та виснував, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Частиною другою статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, й вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata- принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.
Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOVv. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
Отже, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок (що є прерогативою судів апеляційної та касаційної інстанції), а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.
Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 послався на те, що істотними обставинами перегляду рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року є те, що нововиявленими обставинами є встановлений 29 лютого 2024 року за результатами перевірки законності здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1 у Центрально-Міському ВДВС у м. Кривому Розі ГТУЮ у Дніпропетровській області юридичний факт порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, а також факт надання стягувачем ОСОБА_2 невідомого виконавчого листа № 215/1581/16-ц від 23 вересня 2016 року на примусове виконання до Центрально-Міського ВДВС у м. Кривому Розі ГТУЮ у Дніпропетровській області (т. 2, а. с. 99, 100).
Водночас суди попередніх інстанцій встановили, що про наявність двох виконавчих проваджень за одним й тим самим виконавчим листом заявнику ОСОБА_3 було достовірно відомо під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з виплати аліментів та пені, оскільки ОСОБА_3 13 березня 2020 року звертався до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру заборгованості зі сплати аліментів, у якому зазначав про перебування на виконанні Центрально-Міського ВДВС у м. Кривому Розі ГТУЮ у Дніпропетровській області виконавчого провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 215/1581/16-ц від 23 вересня 2016 року і нараховану йому заборгованість за аліментами в сумі 65 047,49 грн (т. 2, а. с. 64-72).
Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року в справі № 757/12964/15-ц, від 24 липня 2024 року в справі № 505/3495/14-ц виснував, що істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у вказаній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.
Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи на думку колегії суддів не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.
За таких обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що наведені ОСОБА_3 обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні частини другої статті 423 ЦПК України, є обґрунтованими.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржених судових рішеннях, питання вмотивованості висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд керується тим, що в справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів.
Інші доводи касаційної скарги вказаних висновків не спростовують, вони зводяться до власного тлумачення норм права, власної оцінки доказів та незгоди з судовими рішеннями і спростовуються матеріалами справи.
Суд враховує позицію ЄСПЛ, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, пункт 58), за якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що в рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належно зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain), пункт 29.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Щодо судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цій справі оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:	О. М. Ситнік     І. В. Литвиненко      Є. В. Петров