Справа № 168/1165/25
Провадження № 3/168/19/26 
П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року сел. Стара Вижівка
Суддя Старовижівського районного суду Волинської області Малюта А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від управління стратегічних розслідувань у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
жителя АДРЕСА_1 , 

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , працюючи секретарем Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області, виконуючи обов`язки селищного голови, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, не повідомив Старовижівську селищну раду чи НАЗК про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання розпорядження № 59-ос від 28 липня 2025 року «Про преміювання працівників апарату селищної ради та виконавчих органів селищної ради за липень 2025 року», яким встановив собі особисто премію в сумі 15 482,79 грн.
При цьому, прийняв рішення та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час видачі та підписання розпорядження № 59-ос від 28 липня 2025 року «Про преміювання працівників апарату селищної ради та виконавчих органів селищної ради за липень 2025 року», на підставі якого останньому було нараховано та виплачено премію в сумі 15 482,79 грн.
Чим порушив вимоги пунктів 2,3 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції». За що передбачена відповідальність за частинами 1,2 статті 172-7 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому. Просив призначити мінімальне покарання.
В судовому засіданні прокурор Нечая О.П. вказав, що обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, повністю підтверджуються матеріалами справи. Просив суд накласти адміністративне стягнення за частиною 1 статті 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за частиною 2 статті 172-7 КУпАП - 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. На підставі статті 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.
Крім повного визнання вини, вина ОСОБА_1 в судовому засіданні підтверджується наступними доказами. А саме: протоколами № 422, №421 від 05 грудня 2025, рапортами начальника 1-го сектору УСР у Волинській області Мазурика Р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 , копіями розпоряджень №59-ос від 28 липня 2025 року, № 186-в від 10 липня 2025 року, № 112-ос від 19 листопада 2020 року, рішення сесії Старовижівської селищної ради № 1/7 від 19 листопада 2020 року, попередженням про спеціальні обмеження, встановлені ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування», довідкою Старовижівської селищної ради від 24 листопада 2025 року № 457, листом Старовижівської селищної ради від 24 листопада 2025 року № 1533/02-07/2-25, положенням про преміювання працівників апарату Старовижівської селищної ради.
Згідно примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції". У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
Старовижівська селищна рада, де працює секретарем Лавринюк А.П. має самостійний баланс, рахунки в установах банків, штамп, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням та відповідно є органом місцевого самоврядування. 
Згідно з підпунктом (в) пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції» секретар Старовижівської селищної ради є посадовою особою органу місцевого самоврядування та відповідно є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого статтею 172-7 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1,2 статті 172-7 КУпАП. Оскільки не повідомив у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів та вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). 
Пом`якшуючою відповідальність обставиною являється щире розкаяння винного. Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.
Згідно з частиною 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Постановою судді від 11 грудня 2025 року справи про адміністративні правопорушення за частинами 1, 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справи № 168/1165/25, №168/1166/25) відносно ОСОБА_1 об`єднали в одне провадження.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, приходжу до висновку, що, виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу мінімального розміру згідно санкцій частин 1,2 статті 172-7 КУпАП.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в даному випадку більш серйозним правопорушення з числа вчинених буде правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП, а тому стягнення накладається у межах санкції частини 2 статті 172-7 КУпАП.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.
Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладене таке стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33, 40-1, 172-7, 283, 284, 289, 294 КУпАП, 
суддя
П О С Т А Н О В И В:

Визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1  адміністративне стягнення:
- за частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;
- за частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень;
На підставі частини 2 статті 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.
Реквізити сплати штрафу: рахунок отримувача: UА 278999980313000106000003544; код класифікації доходів бюджету: 38009371.
У разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови після набрання нею законної сили, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП у ході примусового виконання постанови суду штраф стягується у подвійному розмірі.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) гривень за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	  	А.  В.  Малюта