Справа № 635/9243/25 
Провадження № 3/635/358/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2026 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Державної служби Украіни з безпеки на транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях, стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №0019333, 28.10.2025 року о 15-14 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював надання послуг з перевезення вантажів без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду не надано. 
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Данило В.М. в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Від останнього на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування заявленого клопотання вказав, що перевезення вантажу, а якщо точніше будівельного сміття разом із побутовими відходами, розфасованого по мішкам, що завантажувались в с.Вільшани за місцем проживання сусіда ОСОБА_1 – ОСОБА_2 та перевозились через с.Пересічне та далі по окружній дорозі в напрямку сміттєзвалища «Рогань», дані дії здійснювались в особистих цілях на особистому вантажному транспорті, а відтак складення товарно-транспортної накладної не є обов`язковим у відповідності та у розумінні ЗУ «Про автомобільний транспорт». Отже, ОСОБА_1 не є первізником у розумінні ЗУ «Про автомобільний транспорт» у зв`язку із вищеописаними обставинами, а відтак не є суб`єктом відповідальності з огляду на положення ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», це підтверджується наступним. За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник – це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій – це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка. Статтею 33 Закону № 2344-III «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб?єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами. Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила №363), згідно з якими товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов?язкові реквізити, передбачені цими Правилами. Додатком 7 до Правил №363 затверджена форма товарно-транспортної наклалної, в якій обов?язкового до заповнення графою визначено автомобільного перевізника. Таким чином, відомості щодо перевізника зазначаються в товарно-транспортній накладній, яка надається працівникам Укртрансбезпеки для перевірки під час руху основним документом, який надає відомості про автомобільного перевізника і про перевезення вантажу, є товарно-транспортна накладна, яка використовується для внутрішніх перевезень в межах України. Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є не тільки факт надання послуг з перевезення вантажів, а й систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності. До адміністративного матеріалу не додано жодного документу, який би давав можливість встановити, що ОСОБА_1 зареєстрований чи не зареєстрований як фізична-особа підприємець. З огляду на вищевказане, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вказує, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме: порушення порядку провадження господарської діяльності (провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання), у встановленому законом порядку, не доведено. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25 квітня 2003 року передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.
Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.
Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є документом, на основі даних якого у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В той же час, до протоколу про адміністративне правопорушення №0019343 від 21.11.2025 року не додано жодного належного доказу на підтвердження факту здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської (підприємницької) діяльності та одержання прибутку та будь-які докази, які б підтверджували факти неодноразового (систематичного) вчинення останнім дій, які підлягаюсь ліцензуванню.
Відповідно до пояснень захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 в с.Вільшани за місцем проживання сусіда останнього перевозив сміття на власному грузовому автомобілі, дані дії здійснювались в особистих цілях на особистому вантажному транспорті, приватним підприємцем та/або фізичною особою-підприємцем не являється.
Також слід зазначити, що суб`єктом відповідальності даного правопорушення є - посадова особа суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність без відповідного дозволу (ліцензії).
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Частиною 1 ст. 55 ГК України встановлено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
У відповідності до ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Отже, суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності має виступати суб`єкт господарської діяльності, а не для будь-яка особа.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , є суб`єктом господарювання.
За таких обставин, під час судом встановлено, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрано доказів, які б беззаперечно підтверджували здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без належної реєстрації, тому суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено, що останній є суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП.
Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
За положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналізуючи докази по справі, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя          С.А.Лук`яненко