Справа №295/16985/25
Категорія 38
2/295/1277/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовною заявою, в якому зазначило, що 15.08.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75395581 в електронній формі, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн. строком на 23 дні зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день.
Позивач зауважує, що свої зобов`язання виконав, зокрема, передав відповідачу грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн. шляхом перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 .
Внаслідок неналежного виконання взятих на себе обов`язків відповідно до договору позики з боку відповідача виникла заборгованість в сумі 6497,40 грн., з яких: 2 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою кредиту, 4 497,40 грн. – заборгованість за відсотками.
Сторона зауважує на обставинах укладення між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а в подальшому – між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» договорів із відступленням права вимоги від 21.12.2021 року та від 31.01.2023 року відповідно, за результатом чого позивач в порядку ст.ст. 512, 514 ЦК України як новий кредитор набув права вимоги до позичальника.
Звертаючи увагу на нормативне врегулювання правовідносин, заснованих на договорі кредиту, вказуючи на ухиленні позичальника від взятих на себе зобов`язань з повернення отриманої суми позики та нарахованих відсотків, позивач просить стягнути суму заборгованості, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 22.12.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін; витребувано витребувано у АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» докази, а саме:
- інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 ; 
- виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 15.08.2021 року по 18.08.2021 року.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 15.08.2021 укладено договір позики № 75395581, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як позикодавець надав, а ОСОБА_1 – позичальник, отримав грошові кошти шляхом переведення їх на картковий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до змісту договору сторони погодили суму кредиту в розмірі 2 000,00 грн., строком на 23 дні, з процентною ставкою (базовою) – 1,99% в день.
У п. 5.2 договору позики вказано, що позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позикою (пролонгація) або застосування строку користування позичальником подовження автопролонгації, йому зрозумілі.
Згідно із п. 6.5 Правил про надання грошових коштів у позику передбачено, що у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування. 
Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 21.12.2021 року укладено договір факторингу, за змістом якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» як первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія управління активами», належні кредитору права вимоги до боржників за кредитними договорами.
Згідно дослідженого судом реєстру боржників з даними про позичальника ОСОБА_1 розміри відступлених прав за договором від 15.08.2021 року становлять: заборгованість за тілом кредиту – 2000,00 грн., заборгованість за відсотками – 4497,40 грн. 
Між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» і ТОВ «Фінпром Маркет» 31.01.2023 року укладено договір факторингу, за змістом якого ТОВ «Фінпром Маркет» набув належні кредитору права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах.
За змістом досліджених судом реєстрів боржників відносно ОСОБА_1 кредитором ТОВ «Фінансова компанія управління активами» обумовлено передачу вимог зі сплати заборгованості за договором позики від 15.08.2021 року на суму 6497,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2000,00 грн., заборгованість за відсотками – 4497,40 грн.

За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону.
Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII.
Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами: договором позики з даними про застосування електронного одноразового ідентифікатора, довідкою про ідентифікацію, відомостями АТ «ПУМБ» про рух коштів по рахунку (номер картки № НОМЕР_3 ).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
За змістом ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Положеннями ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд зазначає, що надані позивачем відомості про щоденні нарахування, обліковані протягом періоду з 05.08.2021 року по 19.11.2025 року, відповідають умовам договору позики щодо порядку нарахування відсотків як в період строку кредитування - 23 дні з дня укладення договору позики, так в подальшому, протягом 90 днів на підставі п.6.5 Правил внаслідок прострочення виконання зобов`язання зі сплати платежу як погодженого застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України із запровадженням окремої відсоткової ставки при простроченні виконання зобов`язання, а тому визнаються належними доказами на підтвердження доводів сторони.
Суд приходить до висновку, що, оскільки позичальник порушив взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих суми позики та відсотків, при цьому, право грошової вимоги правомірно набуто позивачем у справі, вимоги про стягнення грошових вимог є обґрунтованими.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн. 
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Матеріали справи містять договір про надання правової допомоги, укладений 25.08.2025 року між ТОВ «Фінпром Маркет» та адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акту про приймання-передачі правничої допомоги від 01.10.2025 року з відомостями про характер наданих послуг, їх вартісну оцінку: вивчення та аналіз документів - 500 грн., судовий супровід – 4 000,00 грн.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Надаючи оцінку наведеним доказам, суд звертає увагу, що зазначена на виконання правничих послуг вартість робіт є завищеною з огляду на складність справи, виявляє непропорційність з врахуванням необхідного часу для захисту прав особи. 
З огляду на викладене, суд, керуючись принципом доцільності та справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідача на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу грошову суму в розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», код ЄДРПОУ 43311346, адреса: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, заборгованість за договором позики від 15.08.2021 в сумі 6497,40 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2000,00 грн., заборгованість за відсотками – 4497,40 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов