ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року          м.Дніпро         Справа №  904/6188/23
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                                                               
суддів: Іванова О.Г., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання: Абадей М.О.
представники сторін: 
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп": Шкабуро О.В., представник;
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК..": Тропіна О.М., представник;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2024 року та додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 року у справі №904/6188/23 (суддя Загинайко Т.В)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" (49000, м.       Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 38, приміщ. 1; ідентифікаційний код 43907723) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." (49000, м. Дніпро, вул. Хотинського, буд. 6; ідентифікаційний код 40333959) 
про стягнення 410 452,74 грн,-
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." (49000, м. Дніпро, вул. Хотинського, буд. 6; ідентифікаційний код 40333959)             
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" (49000, м.       Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 38, приміщ. 1; ідентифікаційний код 43907723) 
про визнання відсутності права вимоги,- 

ВСТАНОВИВ:

          Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." 410 452 грн. 74 коп. - заборгованості за продукцію, отриману за договором постачання продукції від 03.06.2021 року №030621.  
          В обґрунтування позову зазначав, що відповідач не розрахувався за фактично отриману готову продукцію за договором постачання продукції від 03.06.2021 року №030621.
          Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою (вх.№279/24 від 22.01.2024 року). 
          Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що договір про відступлення права вимоги, нібито укладений між ТОВ "Дніпро Мілк Груп" та ТДВ "Веселівський молокозавод" 23.02.2022 року, а також зобов`язання, що виникають з нього, є нікчемними, а отже у ТОВ "Дніпро Мілк Груп" відсутнє право вимоги за договором про відступлення права вимоги від 23.02.2022 року.
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2024 року у цій справі у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено. 
          Приймаючи вказане рішення в частині відмови у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що за доказами, які містяться в матеріалах справи, більш вірогідним є те, що договір про відступлення права вимоги, датований 23.02.2022 року, було укладено Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" та Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" після 26.02.2022 року, тобто після того, як Веселівська селищна територіальна громада (UA23080010000036379) набула статусу тимчасово окупованої території (з 26.02.2022 року). 
          Наведене, на думку суду, підтверджує неможливість отримання позивачем прав вимоги за договором, на підставі якого заявлено первісні позовні вимоги.
          Щодо зустрічного позову суд першої інстанції зазначив, що заявлена зустрічна позовна вимога не є ефективним способом захисту прав позивача за зустрічним позовом, не може бути предметом спору та самостійно розглядатись судом. Встановлення факту може лише бути елементом оцінки фактичних обставин справи та обгрунтованості вимог.
          Додатковим рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 року у даній справі №904/6188/23  частково задоволено заяву ТОВ "Край-МК.." про стягнення судових витрат.                                        Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" (49000, м.  Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 38, приміщ. 1; ідентифікаційний код 43907723) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." (49000, м. Дніпро, вул. Хотинського, буд. 6; ідентифікаційний код 40333959) 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. - витрат на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів, 48 465 (сорок вісім тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн. 92 коп. - витрат на проведення комплексної судової технічної експертизи документів та 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.
          В решті вимог за заявою - відмовлено. 
          Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду у даній справі,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалити нове рішення у відповідній частині, а саме: позов ТОВ "Дніпро Мілк Груп" до ТОВ "Край-МК.." про стягнення 410 452 грн задовольнити, в решті залишити рішення без змін. Скасувати додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 року повністю, у задоволенні клопотання ТОВ "Край-МК.." про стягнення судових витрат  відмовити.
          В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що:
- у лютому 2022 року ТДВ "Веселівський молокозавод" було відвантажено на адресу ТОВ "Край МК.." товар на загальну суму 424 560,24 грн;
- станом на 31.01.2022 року заборгованість відповідача вже становила 385 212, 90 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за січень 2022 року;
- після погашення ТОВ "Край МК.." суми в розмірі 399 320,40 грн утворився борг в розмірі 410 452,74 грн, який відповідає заявленим позовним вимогам; отже сума, яку ТОВ "Край МК.." сплатило за товар, була врахована первісним позивачем;
- в подальшому ТОВ "Дніпро Мілк Груп" було повідомлено ТОВ "Край-МК.." про заміну кредитора в зобов`язанні (повідомлення від 20.02.2023 року №30 про заміну кредитора у зобов`язанні), на підтвердження чого ТОВ "Дніпро Мілк Груп" надано копії опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку та роздруківку трекінгу з вебпорталу АТ "Укрпошта", згідно з яким поштове відправлення №5350002228431 було вручене адресату 27.03.2023 року. 
          Скаржник зазначає, що матеріали справи містять фіскальний чек з номером поштового відправлення №5350002228431, з якого вбачається номер відправлення. 
          На переконання скаржника опис поштового відправлення, в даному конкретному випадку не має значення, оскільки поштове повідомлення було отримано ТОВ "Край-МК..", заперечень щодо недостатності певних документів з боку ТОВ "Край-МК.." не висувалось, а доказів отримання іншого вкладення за поштовим відправленням №5350002228431, отриманим ТОВ "Край-МК..", надано не було.
          З приводу укладання договору про відступлення права вимоги після 26.02.2022 року апелянт вказує, що суд першої інстанції вдався до припущення, оскільки висновок експерта не містив відомостей про те, що договір про відступлення права вимоги, датований 23.02.2022 року, було укладено ТОВ "Дніпро Мілк Груп" та ТДВ "Веселівський молокозавод" після 26.02.2022 року, тобто після того, як Веселівська селищна територіальна громада набула статусу тимчасово окупованої території (з 26.02.2022 року). В той же час, висновком експерта не спростовано дійсність зазначених документів.
          Щодо різниці у відтисках печатки ТДВ "Веселівський молокозавод" апелянт вказує, що юридична особа не обмежена в кількості печаток, які використовує.
          ТОВ "Дніпро Мілк Груп" наголошує на тому, що договір про відступлення права вимоги було укладено та підписано 23.02.2022 року, а доказів протилежного матеріали справи не містять. 
          З приводу скасування додаткового рішення апелянт вказує, що додаткове рішення підлягає скасуванню, оскільки за умови задоволення первісного позову ТОВ "Дніпро Мілк Груп" до ТОВ "Край-МК.." судові витрати не підлягають стягненню з ТОВ "Дніпро Мілк Груп". 
          Відповідач за первісним позовом згідно відзиву просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. В обґрунтування відзиву зазначає, що ТОВ "Край-МК.." належним чином виконав грошові зобов`язання за договором поставки. Зокрема, у період 03.02.2022 року – 25.02.2022 року відповідач сплатив на користь первісного кредитора загалом 399 320,40 грн (платіжними дорученнями та за даними банківської виписки). Загальна вартість отриманої продукції за накладними становила 424 560,24 грн, отже залишок несплаченої суми складав лише 25 239,84 грн.
          За доводами відповідача за первісним позовом, первісний кредитор передав ТОВ "Дніпро Мілк Груп" право вимоги, якого не мав у повному обсязі – у частині неіснуючого боргу.
          При цьому, відповідач за первісним позовом вважає, що акт звірки взаєморозрахунків за січень 2022 року, укладений між первісним кредитором і відповідачем не може вважатися належним доказом існування боргу, оскільки не є первинним бухгалтерським документом, що фіксує господарську операцію.
          Також відповідач за первісним позовом стверджує, що не проводив звірки розрахунків із первісним кредитором станом на 31.01.2022 року і не отримував такого документа від нього. 
          Крім того, у відзиві звертається увага на те, що Акт звірки за січень 2022 року в переліку до Акту приймання-передачі документів від 23.02.2022 року відсутній.
          Щодо повідомлення новим кредитором боржника про відступлення права вимоги відповідач за первісним позовом вказує на відсутність в описі зазначення про номер поштового відправлення, що, на його думку, виключає можливість вважати його належним доказом відправлення ТОВ "Край-МК.." повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні та інших документів.
          Разом з тим, відповідач за первісним позовом вважає, що враховуючи надані експертами пояснення, договір від 23.02.2022 року про відступлення права вимоги, акт від 23.02.2022 року приймання - передачі документів, який є додатком до договору від 23.02.2022 року, договір про зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.02.2022 року не можуть вважатися належними та допустимими доказами у цій справі, а доводи апеляційної скарги щодо їх використання як доказу підтвердження укладення договору є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам процесуального законодавства. 
          Більш того, 23.02.2022 року ТДВ "Веселівський молокозавод" продовжував постачати продукцію за договором постачання №030621 від 03.06.2021 року, що підтверджується видатковою та товарно-транспортною накладною №2345 від 23.02.2022 року.
          На переконання відповідача за первісним позовом, укладення договору про відступлення права вимоги у день продовження фактичного виконання зобов`язань за чинним договором поставки виглядає нелогічним з точки зору звичайної господарської практики, оскільки немає підтверджень повного розрахунку між сторонами за попередніми поставками.
          Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 року для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя –доповідач: Верхогляд Т.А., судді: Іванов О.Г., Парусніков Ю.Б.
          Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено на 26.05.2025 року на 09:30 год. 
          У судовому засіданні 26.05.2025 року оголошено перерву до 18.08.2025 року на 12:20 год.
          У судовому засіданні 18.08.2025 року оголошено перерву до 27.08.2025 року на 10:45 год.
          У судовому засіданні 27.08.2025 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          У даній справі оскаржується рішення суду лише в частині відмови у задоволенні вимог за первісним позовом, в іншій частині рішення не оскаржується, а відтак, в апеляційному порядку судом не переглядається.
          Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем за первісним позовом - Товариством з обмеженою відповідальністю "Край-МК..", як покупцем, та Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод", як постачальником, було укладено договір від 03.06.2021 року №030621 постачання продукції  (надалі - договір постачання) (т.1, а.с.19-22).
          Відповідно до пункту 1.1 договору постачання (в редакції протоколу розбіжностей до договору постачання від 03.06.2021 року) постачальник зобов`язується своєчасно поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію у кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами у специфікації та  на умовах, передбачених цим договором.
          Пунктом 2.1 договору постачання (в редакції протоколу розбіжностей до договору постачання від 03.06.2021 року) асортимент продукції, який постачається за цим договором, одиниці її виміру, види пакування, ціна за одиницю узгоджується шляхом підписання специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.
          Згідно з пунктом 3.1 договору постачання ціна на продукцію, що постачається за цим договором, узгоджується шляхом підписання специфікації, яка є невід`ємною частиною договору і оплачується за цінами, вказаними у специфікації.
          Пунктом 3.3 договору постачання (в редакції протоколу розбіжностей до договору постачання від 03.06.2021 року) визначено, що покупець зобов`язується провести повний розрахунок за отриману продукцію протягом 18-ти банківських днів з моменту фактичного отримання покупцем продукції від постачальника, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною.
          Цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2022 року (пункт 9.1 договору постачання  (в редакції протоколу розбіжностей до договору постачання від 03.06.2021 року).
          На підтвердження факту виконання Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" зобов`язань з поставки товару за договором постачання Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" надано копії підписаних обома сторонами видаткових  накладних за період з 02.02.2022 року по 23.02.2022 року включно на суму 424 560,24 грн. з урахуванням ПДВ, а саме:
- від 02.02.2022 року №1411 на суму 14 106,90 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.15);
- від 07.02.2022 року №1576 на суму 14 232.00 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.14);
- від 07.02.2022 року №1579 на суму 55 318,74 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.30);
- від 09.02.2022 року №1717 на суму 16 458,30 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.29);
- від 10.02.2022 року №1777 на суму 10 943,10 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.52);
- від 14.02.2022 року №1900 на суму 90 252,00 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.51);
- від 16.02.2022 року №2053 на суму 34 691,40 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.42);
- від 17.02.2022 року №2112 на суму 24 936,00 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.37);
- від 17.02.2022 року №2115 на суму 162,00 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.55);
- від 21.02.2022 року №2215 на суму 70 581,84 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.61);
- від 22.02.2022 року №2274 на суму 56 308,86 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.66);
- від 23.02.2022 року №2345 на суму 36 569,10 грн. з урахуванням ПДВ (т.1, а.с.70).
          Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" надано копії товарно-транспортних накладних, податкових накладних з квитанціями про реєстрацію та рахунків на оплату (т.1, а.с.23-28, 31-36, 38-41, 43-50, 53-54, 56-60, 62-65, 67-69, 71-73, 76, 78).
          Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" зазначає, що загальний розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." за фактично отриману за вказаним договором поставки продукцію складає 410 452,74 грн. та стверджує, що в подальшому між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", як новим кредитором, було укладено договір від 23.02.2022 року про відступлення права вимоги (надалі - договір відступлення права вимоги) (т.1, а.с.16-18).
          Пунктом 1.1 договору відступлення права вимоги визначено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." (надалі - боржник) щодо виконання належним чином зобов`язань, визначених згідно з умовами договору від 03.06.2021 №030621 постачання продукції  (надалі - основний договір), який було укладено між первісним кредитором та боржником.
          Відповідно до пункту 1.2 договору відступлення права вимоги за цим договором до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника належного та реального виконання своїх обов`язків щодо проведення оплати за фактично отриману продукцію в розмірі 410 452 грн. 74 коп.
          Права вимоги, що відступаються за цим договором, а також всі без винятку права та обов`язки первісного кредитора за основним договором переходять до нового кредитора з дня підписання цього договору та акту приймання-передачі документів (пункт 1.3 договору відступлення права вимоги).
          Підпунктом 2.1.1 договору відступлення права вимоги визначено, що первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору шляхом підписання у встановленому порядку акту приймання-передачі протягом 2-х робочих днів з моменту переходу права вимоги до нового кредитора відповідно до умов цього договору, оригінали усіх необхідних документів, які засвідчують право вимоги за основним договором та інформацію, яка важлива для їх здійснення.
          Відповідно до пункту 2.3 договору відступлення права вимоги новий кредитор зобов`язаний прийняти від первісного кредитора оригінали документів, які засвідчують право вимоги за основним договором за актом приймання-передачі.
          Згідно з пунктом 2.4 договору відступлення права вимоги новий кредитор має право: - вимагати від первісного кредитора та боржника належного виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором; - вимагати від боржника виконання зобов`язань за цим договором щодо проведення оплати вартості фактично отриманої продукції відповідно до умов договору  від 03.06.2021 року №030621 постачання продукції  в розмірі 410 452,74 грн.; - узгоджувати спільно з боржником графік проведення платежів в рахунок погашення заборгованості за фактично отриману продукцію відповідно до умов договору від 03.06.2021 року №030621 постачання продукції, а також форми проведення розрахунків, застосування яких передбачено вимогами чинного законодавства України; - розпоряджатися  відступленими правами вимоги на власний розсуд, в тому числі переуступити їх, змінити на підставі окремо укладеного правочину, передати в забезпечення чи розпорядитись такими правами будь-яким іншим чином.
          За змістом пункту 2.5 договору відступлення права вимоги новий кредитор має право визначати спільно з боржником порядок та узгоджувати строки погашення заборгованості за фактично отриману ним продукцію відповідно до умов укладеного договору від 03.06.2021 року №030621 постачання продукції в розмірі 410 452,74 грн., яка обліковується за даними бухгалтерського обліку боржника.
          Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (пункт 7.2 договору відступлення права вимоги).  
          Відповідно до пункту 7.4 договору відступлення права вимоги якщо інше прямо не передбачено договором або чинним законодавством України, зміни в договір можуть бути внесені тільки за взаємним погодженням між сторонами, що оформляється додатковою угодою до договору.
          Пунктом 7.6 договору відступлення права вимоги визначено, що зміни в договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до договору, якщо інше не встановлено в додатковій угоді, договорі або у чинному законодавстві України.
          Згідно з пунктом 7.9 договору відступлення права вимоги договір вважається розірваним з моменту підписання сторонами відповідної додаткової угоди до нього, якщо інше не встановленого додатковою угодою, договором або чинним законодавством.   
          На підтвердження здійснення первісним кредитором передачі новому кредитору документів, які засвідчують право вимоги за основним договором, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" надано суду копію акта приймання-передачі документів від 23.02.2022 року (т.1, а.с.11-12).
          Також в матеріалах справи міститься угода від 23.02.2022 року про зарахування зустрічних однорідних вимог, укладена між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" (т.3, а.с.168).
          Як вбачається, в подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" було скеровано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." повідомлення від 20.02.2023 року №30 про заміну кредитора у зобов`язанні, яким  повідомлено останнього, що 23.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" та Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого до нового кредитора  перейшло право вимоги щодо належного виконання зобов`язань в частині проведення розрахунків за фактично отриману Товариством з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." продукцію за договором від 03.06.2021 року №030621 постачання продукції та зазначено, що станом на 20.02.2023 року заборгованість складає 410 452,74 грн. 
          До вказаного повідомлення було додано, зокрема, завірену копію договору від 23.02.2022 року про відступлення правав вимоги, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (поштове відправлення №5350002228431), копії яких містяться у матеріалах справи (т.1, а.с.80-81).
З наданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" роздруківки трекінгу з вебпорталу АТ "Укрпошта" вбачається, що поштове відправлення №5350002228431 було вручене адресату 27.03.2023 року (т.1, а.с.74).
          Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" було скеровано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." вимогу від 03.02.2023 року №357 про сплату протягом 7-ми банківських днів з дня отримання вказаної вимоги заборгованості в розмірі 410 452,74 грн.
          До вказаної вимоги було додано копії договору від 23.02.2022  року відступлення права вимоги та документів, що були передані від первісного кредитора новому, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (поштове відправлення №5350002316985), копія якого міститься у матеріалах справи (т.1, а.с.82-87).
          З наданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" роздруківки трекінгу з вебпорталу АТ "Укрпошта" вбачається, що поштове відправлення №5350002316985 було повернуто за зворотною адресою 01.11.2023 року (т.1, а.с.79).
          Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" стверджує, що загальний розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." за фактично отриману готову продукцію за договором постачання продукції від 03.06.2021 року №030621 складає 410 452,74 грн.
          Товариство з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." проти цього заперечує, що і стало причиною виникнення спору та звернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" з позовом до суду.
          Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
          Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
          Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
          Судом встановлено, що договірні відносини, що склалися між сторонами у справі, за своєю правовою природою мають ознаки договору поставки.
          Згідно з ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
          Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
          За змістом ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
          За вказаним вище договором постачання Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" у період з 02.02.2022 року по 23.02.2022 року включно було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." продукцію в асортименті на загальну суму 424 560,24 грн. з урахуванням ПДВ.
          Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
          Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
          Як вірно встановлено судом першої інстанції, за умовами договору постачання продукції, строк оплати за поставлену продукцію є таким, що настав.
          Товариство з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." зазначає, що вартість поставленої продукції частково, на суму 399 320,40 грн., вже була сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод". На підтвердження вказаного суду надано копії платіжних доручень за період з 03.02.2022 року по 25.02.2022 року на загальну суму 399 320,40 грн., а також банківську виписку за вказаний період (т.1, а.с.148-155).
          Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." надано розрахунок, згідно з яким залишок невиплачених грошових коштів за договором постачання продукції складає 25 239,84 грн. (424 560,24 грн. - 399 320,40 грн).
          При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", як новий кредитор, стверджує, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." за поставлену продукцію складає 410 452,74 грн. і що вказану вище оплату позивачем вже було враховано в рахунок оплати заборгованості за попередньо поставлену продукцію.
          Розцінюючи надані докази, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів існування іншої заборгованості, ніж та, що заявлена до стягнення позивачем за первісним позовом. При цьому, постачання товару здійснювалось первісним кредитором у лютому 2022 року, і в цей же період відповідачем за первісним позовом здійснювались оплати за поставлений товар. 
          Акт звірки, на який посилається позивач за первісним позовом, не може бути доказом наявності заборгованості у більшій сумі, оскільки акт звірки не є первинним бухгалтерським документом, що фіксує господарську операцію. Він має суто інформаційний характер – відображає стан обліку розрахунків між сторонами на певну дату – і не підтверджує факту поставки товару чи здійснення оплати. 
          Верховний Суд прямо зазначив, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту виконання зобов`язань (поставки, оплати тощо), оскільки не створює правових наслідків і не замінює собою первинні документи. Визнання актом звірки факту боргу можливе лише за умови, якщо цей акт підписаний обома сторонами, з боку боржника – уповноваженою особою, і тим самим боржник підтвердив суму заборгованості ( постанова Верховного Судувід 19.04.2018 року у справі №905/1198/17).
          Більш того, позивачем за первісним позовом не заявлялась до стягнення заборгованість за інший період, ніж лютий 2022 року. Доказів існування заборгованості за договором за інші періоди матеріали справи не містять. 
          Отже, суд першої інстанції вірно виходив із обставин наявності у ТОВ "Край-МК.." заборгованості за лютий 2022 року та здійснення відповідачем за первісним позовом оплат за поставлений Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" товар у лютому 2022 року.
          При цьому, матеріали справи свідчать, що позивач за первісним позовом не є первісним кредитором за договором постачання продукції.
          Так, між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", як новим кредитором, було укладено договір від 23.02.2022 року про відступлення права вимоги, на підтвердження чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" надано копію відповідного договору про відступлення права вимоги, датованого 23.02.2022 року, а також копію акта приймання-передачі документів, за яким первісним кредитором передано новому кредитору документи, які засвідчують право вимоги за основним договором, датованого 23.02.2022 року.
          Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
          Згідно з ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 
          Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
          Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
          Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2 ст.516 Цивільного кодексу України). 
          Відповідно до ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Так, матеріали справи свідчать, що на підтвердження повідомлення відповідача за первісним позовом про зміну кредитора у зобов`язанні позивачем за первісним позовом надано повідомлення від 20.02.2023 року №30 про заміну кредитора у зобов`язанні, копії опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку та роздруківку трекінгу з вебпорталу АТ "Укрпошта", згідно з яким поштове відправлення №5350002228431 було вручене адресату 27.03.2023 року.
          Між тим, скаржник не пояснив суду, чому він, маючи, за його твердженням, право вимоги до відповідача за первісним позовом, повідомив останнього про зміну кредитора у зобов`язанні майже через рік після підписання договору про відступлення права вимоги від 23.02.2022 року.
          Разом з тим, колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, що з наданого опису вкладення не вбачається, що він складений саме до поштового відправлення №5350002228431, оскільки вказаний опис вкладення не містить номеру поштового відправлення, до якого його складено.
Посилання скаржника на те, що опис вкладення в даному випадку є неважливим, не приймаються судом до уваги, оскільки Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, а саме пунктом 17, передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою, згідно з тарифами оператора поштового зв`язку. Послуга опису вкладення до поштового відправлення полягає в підтвердженні у визначеному оператором поштового зв`язку порядку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції вмісту вкладення до поштового відправлення із зазначенням індивідуальних ознак відповідного вкладення (конкретний вид, кількість тощо), що відрізняє його від інших речей, а відтак опис вкладення повинен містити номер поштового відправлення.
          При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що місцезнаходженням Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" (ідентифікаційний код 05383661) є 72202, Запорізька обл., Веселівський район, смт Веселе, вул. Першотравнева, буд. 120.
          Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309, Веселівська селищна територіальна громада (UA23080010000036379) є тимчасово окупованою територією з 26.02.2022 року.
          Таким чином, положення Закону №1207-VII, зокрема особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території, визначені ст.13 вказаного Закону, розповсюджуються на Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод".
          Враховуючи сукупність певних обставин у справі, які вказують на сумнівну поведінку сторін за укладеними правочинами у справі, у суду першої інстанції виникли сумніви щодо укладання договору про відступлення права вимоги саме у дату 23.02.2022 року, у зв`язку з чим господарським судом було призначено комплексну судову технічну експертизу документів. На вирішення судової технічної експертизи було поставлено наступне питання: 
- Чи виконано підпис та відбиток печатки біля реквізитів директора Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський Молокозавод" Сміта Г.П. на договорі від 23.02.2022 року про відступлення права вимоги, укладеному між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", на акті від 23.02.2022 року приймання-передачі документів, який є додатком до договору від 23.02.2022 року про відступлення права вимоги та на угоді від 23.02.2022 року про зарахування зустрічних однорідних вимог - пізніше 26 лютого 2022 року?".
          У Висновку експерта від 25.07.2024 року №676-24 за результатами проведення комплексної судової технічної експертизи документів у господарській справі №904/6188/23, який міститься у матеріалах (т.3, а.с.72-101) зазначено наступне:
           1) Підписи в графі "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г.П." у досліджуваному договорі від 23.02.2022 про відступлення права вимоги, укладеному між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", у акті від 23.02.2022 приймання - передачі документів, який є додатком до Договору від 23.02.2022 про відступлення права вимоги та в угоді від 23.02.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог - виконані пастами фіолетових кольорів, для кулькових ручок, на які здійснювався вплив сторонніх факторів, не властивих для звичайних умов зберігання документів;
           2) На реквізити в графі "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г.П." у договорі 23.02.2022 про відступлення права вимоги, укладеному між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", у акті від 23.02.2022 приймання - передачі документів, який є додатком до Договору від 23.02.2022 про відступлення права вимоги та в угоді від 23.02.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог - здійснювався сторонній вплив агресивних факторів або сторонніх речовин, не властивих для звичайних умов зберігання документів;
           3) Відтиск печатки ТДВ "Веселівський молокозавод", що розташований в графі директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г. П." в акті від 23.02.2022 приймання  передачі документів, який є додатком до Договору від 23.02.2022 про відступлення права вимоги? - нанесений не кліше печатки ТДВ "Веселівський молокозавод", відтиски яких розташовані в графі "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г. П." у договорі від 23.02.2022 про відступлення права вимоги, укладеному між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" та угоді від 23.02.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог та не кліше печаток ТДВ "Веселівський молокозавод", вільні зразки відтисків печатки І та II групи, яких надані для порівняльного дослідження зі встановлення періоду нанесення відтиску. Тому питання зі встановлення періоду нанесення відтиску печатки ТДВ "Веселівський молокозавод", що розташований в графі "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г.П." в акті від 23.02.2022 приймання - передачі документів, який є додатком до Договору від 23.02.2022 про відступлення права вимоги не вирішувалось. 
           4) Відтиски печатки ТДВ  "Веселівський молокозавод", що розташовані в графі "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г.П." у договорі від 23.02.2022 про відступлення права вимоги, укладеному між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", та угоді від 23.02.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог - нанесені не кліше печатки ТДВ "Веселівський молокозавод", відтиск якого розташований в графі "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г.П." в акті від 23.02.2022 приймання - передачі документів, який є додатком до Договору від 23.02.2022 про відступлення права вимоги та не кліше печатки ТДВ "Веселівський молокозавод", вільні зразки відтиску печатки І групи; 
           5) Відтиски печатки ТДВ "Веселівський молокозавод", що розташовані в графі "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г.П." у договорі від 23.02.2022 про відступлення права вимоги, укладеному між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", та угоді від 23.02.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог - нанесені кліше печатки ТДВ "Веселівський молокозавод", вільні зразки відтиску печатки II групи, надані для порівняльного дослідження зі встановлення періоду нанесення відтисків.
          Установити період нанесення досліджуваних відтисків печатки ТДВ "Веселівський молокозавод”, що розташовані в графі "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г.П." у договорі від 23.02.2022 про відступлення права вимоги, укладеному між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", та угоді від 23.02.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог - пізніше 22.02.2022, в обсязі наданих для порівняльного дослідження вільних зразків ТДВ "Веселівський  молокозавод"  II  групи  не  надається можливим, у зв`язку із відсутністю вільних зразків II групи для порівняння після 21.02.2022;
           6) Відповісти на питання (у частині дослідження підписів) "Чи виконано підпис... директора Товариства з додатковою відповідальністю "Веселівський Молокозавод" Сміта Г.П." на Договорі від 23.02.2022 про відступлення права вимоги, укладеному між Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп", на Акті від 23.02.2022 приймання -передачі документів, який є додатком до Договору від 23.02.2022 про відступлення права вимоги, та на Угоді від 23.02.2022 про зарахування зустрічних однорідних вимог - пізніше 26 лютого 2022 не надається  можливим, по причині, вказаній у дослідницькій частині по питанню 3 в частині дослідження матеріалів документів. 
          Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції також було викликано у судове засідання для дачі пояснень судових експертів, які проводили експертне дослідження. Відповідями судових експертів, наданими у судовому засіданні, що відбулося 10.10.2024 року, також підтверджено, що у наданих для дослідження документах на реквізити у графах "Директор ТДВ "Веселівський молокозавод" Сміт Г.П." здійснювався сторонній вплив агресивних факторів або сторонніх речових, не властивих для звичайних умов зберігання документів.
          Крім того, колегія суддів звертає увагу на таку обставину:
           23.02.2022 року Товариство з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" продовжував постачати Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" продукцію за договором постачання №030621 від 03.06.2021 року, що підтверджується видатковою та товаро-транспортною накладною №2345 від 23.02.2022 року.
          Отже, укладення договору про відступлення права вимоги у день продовження фактичного виконання зобов`язань за чинним договором поставки виглядає нелогічним, оскільки, з огляду на положення п. 3.3. договору постачання (в редакції протоколу розбіжностей до договору постачання від 03.06.2021 року), не має підтверджень повного розрахунку між сторонами за попередніми поставками.
          Вказаним пунктом договору визначено, що покупець зобов`язується провести повний розрахунок за отриману продукцію протягом 18-ти банківських днів з моменту фактичного отримання покупцем продукції від постачальника, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною.
          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.11.2022 року у справі №440/2831/19 зазначив таке: "Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" та внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 01.07.2021 №1618-IX (набрав чинності 21.11.2021 року) в статтю 13 Закону №1207-VII внесені зміни, зокрема частину першу цієї статті викладено в новій редакції: "Здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України". 
          Відповідно до змісту пояснювальної записки до законопроекту №1618-IX після прийняття Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" Радою ЄС запроваджено санкції проти Російської Федерації, а саме - заборонено імпорт продукції з тимчасово окупованої території до країн ЄС, заборонені інвестиції, заборонено експорт певних товарів і технологій на таку територію та інше. Будь-які поставки товарів з окупованої території заборонені в Україні. Водночас, в українському законодавстві залишається дозволеним, хоча і з обмеженнями, ведення господарської діяльності з тимчасово окупованою територією, що суперечить публічній позиції держави в сфері санкційної політики та політики невизнання. Прийняття зазначеного проекту сприятиме, зокрема усуненню обставин, які сприяють продовженню ведення господарської діяльності на тимчасово окупованій територіях. Прийняття Закону №1618-ІХ підтвердило загальне невизнання державою легітимності підприємницької діяльності на окупованих територіях".
          Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, застосовуючи приписи ст. 13 Закону №1207-VII, у постанові від 26.09.2023 року у справі №913/527/21 дійшов такого висновку: "6.24. Враховуючи наведене вище, а також, зважаючи на застереження щодо застосування абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України, викладене в статті 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", колегія суддів дійшла висновку, що додатковий договір від 22.04.2014 про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 20.04.2007 № 0420/03 є нікчемним в силу закону, а саме статті 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тому відсутні підстави для визнання його недійсним. З огляду на зазначене, доводи скаржника в цій частині є обґрунтованими". 
          Отже, Верховний Суд у вказаних справах, застосовуючи положення ст. 13 Закону №1207-VII, дійшов висновку, що господарська діяльність суб`єктів, місцезнаходженням яких є тимчасово окупована територія, знаходиться поза межами правового регулювання України, а вчинені ними правочини є нікчемними, а, отже, не створюють юридичних наслідків, тобто, не "породжують" (змінюють чи припиняють) цивільних прав та обов`язків.
          Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
          Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 року у справі № 904/1017/20).
          Так, відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
          За статтею 79 цього ж Кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
          Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
          Враховуючи встановлені вище обставини, у тому числі, відсутність належних та допустимих доказів направлення позивачем за первісним позовом відповідачу за первісним позовом повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні протягом року, враховуючи висновки проведеної судом першої інстанції експертизи, а також наявність обставин поставки товару первісним кредитором у день укладення договору відступлення прав вимоги, колегія суддів погоджується із висновком оскаржуваного рішення, що за доказами, які містяться в матеріалах справи, більш вірогідним є те, що договір про відступлення права вимоги, датований 23.02.2022 року, було укладено Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро Мілк Груп" та Товариством з додатковою відповідальністю "Веселівський молокозавод" після 26.02.2022 року, тобто після того, як Веселівська селищна територіальна громада (UA23080010000036379) набула статусу тимчасово окупованої територією (з 26.02.2022 року).
          Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог за первісним позовом.
          Щодо оскарження додаткового рішення у справі колегія суддів зазначає наступне.
          Товариство з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." у клопотанні від 28.10.2024 року (вх.49843/24) просило прийняти, розглянути та врахувати дане клопотання при розподілі судових витрат, долучити до матеріалів справи докази понесених судових витрат, додані до цього клопотання.
          Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." у заяві (вх.№50878/24 від 04.11.2024 року) про надання доказів понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи, просило прийняти, розглянути та врахувати дану заяву при розподілі судових витрат та долучити до матеріалів справи докази, додані до цієї заяви.
          Колегією суддів встановлено, що у відзиві на позовну заяву Товариством з обмеженою відповідальністю "Край-МК.." зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести відповідач за первісним позовом у зв`язку з розглядом справи, складає 60 000 грн. 00 коп., до складу якого входять витрати на правничу допомогу за договором від 05.01.2024 року №0501/2024 про надання правової допомоги. Також товариством повідомлено, що остаточний розмір, підстави та докази на підтвердження сплати правової допомоги будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі або у п`ятиденний строк після ухвалення рішення.
          Надання професійної правничої допомоги ТОВ "Край-МК.." під час розгляду справи в суді першої інстанції підтверджується:  копією ордеру серії АЕ №1252236 (т.1, а.с.111); копією свідоцтва від 23.05.2011 року про право на заняття адвокатською діяльністю (т.1, а.с.110); копією договору від 05.01.2024 року №0501/2024 про надання правничої допомоги (т.3, а.с.240); копією додаткової угоди від 05.01.2024 року №1 (додаток №1 до договору від 05.01.2024 року №№0501/2024 про надання правничої допомоги (т.3, а.с.241); копією акта приймання наданих послуг від 18.01.2024 року №1 (т.3, а.с.242); копією акта приймання наданих послуг від 20.03.2024 року №2 (т.3, а.с.239); копією акта приймання наданих послуг від 03.04.2024 року №3 (т.3, а.с.238); копією акта приймання наданих послуг від 11.10.2024 року №4 (т.3, а.с.237); копією акта приймання наданих послуг від 30.10.2024 року №5 (т.3, а.с.247); копією платіжної інструкції від 08.02.2024 року №14 (т.3, а.с.236); копією платіжної інструкції від 19.03.2024 року №5740 (т.3, а.с.235); копією платіжної інструкції від 03.04.2024 року №5774 (т.3, а.с.234); копією платіжної інструкції від 30.04.2024 року №5839 (т.3, а.с.233); копією платіжної інструкції від 30.04.2024 року №5845 (т.3, а.с.232); копією платіжної інструкції від 24.10.2024 року (т.3, а.с.231); копією платіжної інструкції від 01.11.2024 року №6249 (т.3, а.с.248); копією платіжної інструкції від 18.06.2024 року №5936 (т.3, а.с.119); копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки від 19.03.2024 року (т.2, а.с.59).
          Всього за укладеними сторонами Актами приймання наданих послуг за договором про надання правничої допомоги було надано відповідачу за первісним позовом послуг на загальну суму 81 000,00 грн.
          Судом першої інстанції було стягнуто з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000, 00 грн; 1 514, 00 грн стягнуто витрат на сплату судового збору за забезпечення доказів, 48 465, 92 грн стягнуто витрат на проведення комплексної судової технічної експертизи документів.
          Як на підставу скасування додаткового рішення скаржник посилається на те, що у зв`язку з необгрунтованістю рішення від 30.10.2024 року у цій справі, додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області є передчасним та таким, що підлягає скасуванню.
          Інших самостійних підстав для скасування додаткового рішення скаржником не наведено.
          Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про обгрунтованість рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2024 року  у цій справі, відповідно, додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області у цій справі є також обгрунтованим. 
          З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд зазначає, що наведені скаржником доводи не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного ним додаткового рішення суду.
          Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України).
          Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          За наведеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду у цій справі не підлягають зміні або скасуванню.
          Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
          Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2024 року та додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 року у справі №904/6188/23  залишити без змін.
          Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

           Постанова складена в повному обсязі 25.11.2025 року.

          Головуючий суддя                                                            Т.А. Верхогляд   

          Суддя                                                                                   О.Г. Іванов  

          Суддя                                                                                   Ю.Б. Парусніков