КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року справа № 340/8278/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – Управління), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі – Управління 2) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправною бездіяльності стосовно розгляду заяви про перерахунок пенсії від 10 жовтня 2025 року.
Водночас просив суд зобов`язати Управління зарахувати до страхового стажу у кратному розмірі періоди безпосередньої участі в забезпеченні захисту суверенітету та територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.
Також просив суд зобов`язати Управління зарахувати до страхового і пільгового стажу у кратному розмірі період перебування у неволі (полоні).
15 грудня 2025 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.57-58).
05 січня 2026 року суд залучив до участі у справі, як іншого відповідача, Управління 2 (а.с.89-90).
ОСОБА_1 пояснив, що Управління не вирішило заяву про перерахунок пенсії у зв`язку з помилкою обчислення страхового стажу. 
Стверджує, що діюче законодавство зобов`язує відповідача зарахувати згадані періоди служби до страхового стажу у кратному розмірі.
Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.61-67).
Зазначило, що заяву про перерахунок пенсії розглянуло Управління 2, з правовим висновком якого погоджується. 
Управління 2 заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.106-108).
Пояснило, що пенсію призначили за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон), котрий не містить норми права про кратне обчислення такого стажу.
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, з 01 серпня 2024 року позивачу виплачують пенсію за віком за Законом (а.с.61-67).
ОСОБА_1 брав безпосередню участь в забезпеченні захисту суверенітету і територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації (різні періоди у проміжку часу з 16 червня по 13 грудня 2022 року) (а.с.51).
Такі періоди зараховані до страхового стажу в одинарному розмірі (а.с.61-67).
З 13 грудня 2022 року по 15 квітня 2023 року позивач перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України (полон) (а.с.47, 50).
Цей період зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі (а.с.61-67).
10 жовтня 2025 року ОСОБА_1 подав до Управління заяву про перерахунок пенсії у зв`язку з бездіяльністю щодо кратного обчислення стажу стосовно безпосередньої участі в забезпеченні захисту суверенітету і територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та перебування у неволі (полоні) (а.с.70-71).
За принципом екстериторіальності заяву передали на розгляд Управління 2 (а.с.58). 
16 грудня 2025 року Управління 2 відмовило у задоволенні заяви (а.с.85).
Підстава – Закон не містить норми права про кратне обчислення такого стажу. 
Позов подано до суду 08 грудня 2025 року (а.с.55).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, на час звернення до суду Управління 2 упродовж місяця не розглянуло заяву про перерахунок пенсії.
Заяву розглянуто наступного дня після відкриття провадження у справі. 
У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає не тільки про бездіяльність щодо розгляду заяви, а й мотивує, чому певні періоди проходження військової служби і перебування у неволі (полоні) мали бути зараховані до стажу у кратному розмірі. 
Тому предметом судового розгляду є рішення Управління 2 відповідно до приписів частини 2 статті 9 КАС України.
Позивач брав безпосередню участь в забезпеченні захисту суверенітету та територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації (різні періоди у проміжку часу з 16 червня по 13 грудня 2022 року).
З 13 грудня 2022 року по 15 квітня 2023 року ОСОБА_1 перебував в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України (полон) (а.с.47, 50).
Такий стаж зарахували в одинарному розмірі.

Стосовно безпосередньої участі в забезпеченні захисту суверенітету і територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації.

Так, 01 січня 2004 року Закон набрав чинності.
Приписами частини 2 статті 24 Закону встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
До 01 січня 2004 року діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закон 2).
Закон 2 не регулює спірні правовідносини, оскільки страховий стаж набуто після 01 січня 2004 року (2022 рік). 
Закон не визначає, що спірний стаж зараховують у кратному розмірі.
Однак мовчання законодавця може бути доказом дискримінації, яка заборонена на рівні Основного Закону.
Так, приписами частини 1-2 статті 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Отже, дискримінація – різне ставлення до різних осіб за однакових обставин і за відсутності виправдання такого різного ставлення.
Приписами частини 2 статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон 3) передбачено, що на пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану.
Таким чином, якщо військовослужбовець набуде право на пенсію за Законом, то стаж за час безпосередньої участі в антитерористичній операції і забезпеченні захисту суверенітету та територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації зарахують в одинарному розмірі, а якщо набуде право на пенсію за Законом 3 – то в кратному розмірі.
Різне ставлення до двох військовослужбовців, які боронять державу і набудуть право на пенсію за різними законами, в частині обчислення стажу, що враховують при призначенні пенсії, за період виконання військового обов`язку не може бути логічно виправдано і є дискримінаційним (несправедливим).
Тому стаж позивача за час безпосередньої участі в забезпеченні захисту суверенітету та територіальної цілісності у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації має бути зарахований до страхового стажу у кратному розмірі відповідно до сукупності приписів частини 1-2 статті 24 Конституції України і частини 2 статті 17-1 Закону 3.

Стосовно перебування в місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України (полон).

Так, приписами частини 1 статті 24 Закону встановлено, що для осіб, стосовно яких згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей» встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, період позбавлення особистої свободи зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
ОСОБА_1 відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 відноситься до осіб, стосовно яких згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей» встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України (а.с.50).
Тому період позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України мав бути зарахований до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про визнання протиправним і скасування рішення Управління 2. 
Захист порушеного права полягає у зобов`язанні повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії з урахуванням правового висновку суду.
Постає запитання: кого суд може зобов`язати повторно розглянути заяву?
Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в перерахунку пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають знову застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту. 
Таке і неможливе, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язати вчиняти дії. 
Тому повторно розглянути заяву має той орган, якого вперше визначено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку.
Ним є Управління 2.
В Управління, яке виплачує пенсію, виникне обов`язок сплати заборгованості лише після повторного розгляду заяви Управлінням 2.
Підсумовуючи, суд зробив висновок про часткове задоволення позову.
Сторони не понесли судових витрат (а.с.57-58).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 16 грудня 2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії за заявою від 10 грудня 2025 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 10 жовтня 2025 року, врахувавши правовий висновок суду.
Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ