ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/419/26  Провадження 3/636/560/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2026 м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Оболєнська С.А., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , секретаря судового засідання Селевко А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-14 КУпАП
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, АДРЕСА_1 , командира ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 

в с т а н о в и л а:

15.12.2025 о 19 годині 00 хвилин капітан ОСОБА_1 надав незаконне усне розпорядження про негайне повернення до місця служби підлеглого – водія – слюсаря взводу соціальних робіт ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , який перебував у відпустці згідно з наказом командира частини (по стройовій частини №360 від 15.12.2025), у зв`язку з чим солдат ОСОБА_2 перебував у розташуванні військової частини НОМЕР_1 у період з 16.12.2025 по 20.12.2025 року. 
Своїми діями капітан ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172 -14 КУпАП.
ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, не визнав, та пояснив суду, що йому достеменно не було відомо про перебування солдата ОСОБА_2 у відпустці.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суддя приходить до наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-14 КУпАП диспозиція статті передбачає перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.
Частиною 2 ст. 172-14 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, полягає в активних діях військової службової особи всупереч інтересам військової служби, з перевищенням наданої їй влади та службових повноважень.
Окрім того, відповідно до примітки статті 172 -13 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Відповідно до статей 18–19 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України, а держава серед іншого гарантує військовослужбовцям правовий захист згідно із законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Окрім того, статтями 49–50 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про ЗСУ в цілому, а відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому продовжений іншими Указами Президента України та діє на сьогоднішній час.
Відповідно, у таких умовах особлива відповідальність покладається на військових, адже саме вони несуть державну службу особливого характеру, що полягає у здійсненні професійної оборони держави, її незалежності та територіальної цілісності.
Вина ОСОБА_3 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме:
?протоколом А4681 №149 від 14.01.2026;
?актом службового розслідування від 11.01.2026, відповідно до якого командиру ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 16 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», абзацу 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, статей 11, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, згідно пункту в) статті 48 та на підставі статті 55 розділу 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України оголошеного сувору догану;
?копією військового квітка ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 ;
?копією посвідчення офіцера ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 ;
?копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 №360 від 15.12.2025 про надання відпустки солдату ОСОБА_2 з 15.12.2025 на 15 календарних днів;
?копією рапорту солдата ОСОБА_2 про надання йому відпусти з 15.12.2025 , погодженого с капітаном ОСОБА_1 та командиром військової частини ОСОБА_5 .
Відповідно до статті 3 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ) військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Відповідно до статті 58 Статуту внутрішньої служби ЗСУ командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, за бойову підготовку, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок та забезпечення підрозділу.
Згідно статті 59 Статуту внутрішньої служби ЗСУ командир (начальник) зобов`язаний встановлювати у військовій частині такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.
Статтями 1, 2 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби (стаття 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень. У разі проведення службового розслідування, зазначені обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого командир вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні військовослужбовця складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як джерело доказів.
Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і, при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписано також і цими особами.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.
Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
З моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та по теперішній час, останній не звертався зі скаргами щодо незаконності дій військової частини НОМЕР_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення після проведення службового розслідування.
Окрім того, суддя зауважує, що ОСОБА_1 не оскаржив акт службового розслідування, яким накладено на нього дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, тобто не скористався правом, передбаченим п.3, 4 розділу IV Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 на оскарження рішення, прийнятого за результатами службового розслідування та накладання адміністративного стягнення, у строки та у порядку, визначені законодавством України.
Крім того, допитані в суді свідки пояснили:
-солдат ОСОБА_2 зазначив, що через застосунок «Армія+» подав рапорт 11.12.2025 про відпустку з15.12.2025 на 15 календарних днів, який погодив капітан ОСОБА_1 та командир в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 . 15.12.2025 вибув з в/ч зранку, а ввечері отримав голосове повідомлення від ОСОБА_1 про повернення до в/ч. 16.12.2025 прибув до в/ч до 20.12.2025 очікував виїзд на бойове завдання.
-заступник командира 2 артилерійського дивізіону з психологічної підтримки персоналу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 та начальник групи психологічного супроводу та відновлення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 підтвердили той факт, що вони ознайомилися с матеріалами справи, згодні з фактом вчинення правопорушення та були присутні при складання протоколу про адміністративне правопорушення;
- ТВО заступника командира частини з психологічної підтримки персоналу – начальник відділення психологічної підтримки персоналу в/ч НОМЕР_1 майор ОСОБА_9 , який складав протокол зазначив, що надавати наказ про повернення з відпустки не може ні безпосередній керівник солдата ні командир військової частини, дана дія відбувається через ТЦК та СП.
За таких обставин, оцінивши наведені докази в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172- 14 КУпАП, та доведеність його вини.
При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, а саме те, що він є військовою службовою особою, ступінь його вини, майновий стан, ставлення до скоєного, характеристики за місцем проходження військової служби, приходжу до переконання про можливість накладення адміністративного стягнення у межах санкції ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, а саме арешт з утриманням на гауптвахті. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
Керуючись ст.ст.172-15 ч.2, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.172-14 КУпАП, у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 10 діб.
Строк арешту на гауптвахті рахувати з моменту прибуття на гауптвахту.
Постанова про застосування арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня оголошення постанови скарги про апеляційне оскарження.

Суддя: С.А. Оболєнська