Справа № 944/131/26
Провадження №3/944/432/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.01.2026 року	м.Яворів 	

Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
за п.6 ч.1 ст.212-2 КпАП України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника групи секретного документального забезпечення служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , відповідно до положень статі 21 Закону України "Про державну таємницю" (далі Закон) є особою на яку поширюються обов`язки та права режимно-секретного органу (далі - РСО) вищевказаного СРСД. В тому числі, згідно із положеннями статі 21 Закону та пунктів 42, 43, 443 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних орагнах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях", затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 №939 (далі Порядок), ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати постійний контроль за станом режиму секретності в установі, вимагати від усіх працівників виконання вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці тощо.
Крім цього, ОСОБА_1 , як член відповідних комісій в сфері охорони державної таємниці в/ч НОМЕР_1 , не забезпечив виконання покладених на нього завдань, у зв`язку з чим відповідними комісіями установи не зроблено належних висновків за результатами їх роботи, не надано пропозиції щодо заходів з усунення наявних порушень і недоліків тощо. Зокрема, вказаним порушено вимоги пунктів 9, 10, 434, 748 Порядку, згідно з якими відповідні заходи такими комісіями здійснюються з метою вивчення і оцінки стану охорони державної таємниці та дотримання вимог законодавства в цій сфері, виявлення недоліків і порушень режиму секретності, встановлення їх причин, вжиття необхідних заходів, спрямованих на усунення наявних порушень та недоліків, удосконалення на підприємствах, в установах, організаціях системи охорони державної таємниці.
Вищезазначене, в свою чергу, призвело до порушень вимог законодавства про державну таємницю, які задокументовані комісією УСБУ у Львівській області в акті спеціальної експертизи у в/ч НОМЕР_1 . Зокрема, серед інших, виявлено порушення (в тому числі триваючі) положень статті 21 Закону та 434 - 436, 438, 737, 746 Порядку (опис порушень, в частині, що стосується, наведений у витягу з акту тематичної перевірки стану ОДТ).
ОСОБА_1 розпорядженням УСБУ у Львівській області від 02.12.2024 № 416д надано допуск до державної таємниці за формою 1 (один). Відповідно до вимог пункту 54 Порядку, під час оформлення допуску до державної таємниці ОСОБА_1 взято на себе письмове зобов`язання громадянина України щодо дотримання та виконання вимог законодавства про державну таємницю, надано письмову згоду на визначені законом обмеження прав у зв`язку з допуском до державної таємниці та підтвердження того, що він ознайомлений про відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці.
Отже ОСОБА_1 , будучи особою на яку поширюються обов`язки та права РСО, яка в тому числі має здійснювати контроль за станом режиму секретності в установі та вимагати від усіх працівників виконання вимог законодавства у сфері охорони державної таємниці, а також будучи членом відповідних комісій в/ч НОМЕР_1 в сфері ОДТ, в порушення вимог статей 21, 28 Закону та пунктів 9, 10, 40, 41, 42, 116, 434, 748 Порядку, взятого на себе письмового зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці, не вжив заходів щодо охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності, не здійснивши належних заходів щодо організації та забезпечення режиму секретності в установі, в тому числі контролю за станом охорони державної таємниці.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення статей 21, 28, 39 Закону України "Про державну таємницю", у діях ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений, відповідно до ст.268 КУпАП. До матеріалів справи долучено заяву ОСОБА_1 в якій останній просить розгляд справи проводити без його участі, вину у вчиненні правопорушення визнає.
Враховуючи наведене, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КпАП України, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №62/62/272-16/1 від 05.01.2026, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, витягом з акту спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності пов`язаної з державною таємницею в НОМЕР_2 окремій механізованій бригаді (військова частини НОМЕР_1 ), акт від 28.11.2025 №62/26/7065дск), письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 , вказаними у протоколі, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КпАП України.
Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665,60 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.6 ч.1 ст.212-2 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя М.О. Білецька