ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 р. 	Справа № 520/15261/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного університету цивільного захисту України на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В.) від 30.09.2025 по справі № 520/15261/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Національного університету цивільного захисту України 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Національного університету цивільного захисту України, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 12 195,15 грн, що утримані з грошового забезпечення позивача виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24 ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
- зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб у розмірі 12 195,15 грн, що утримані з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Національного університету цивільного захисту України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримані з грошового забезпечення позивача виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24.
Зобов`язано Національний університет цивільного захисту України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсації за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримані з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі сум індексації грошових доходів громадян); 2) виплата нарахованих доходів. Виплати за рішенням суду звільненому працівникові НУЦЗ України ОСОБА_1 включаються до загального місячного (річного) опожатковуваного доходу як інший дохід та оподатковуються податком на фізичних осіб, без урахування положень п. 168.5 статті 168 Податкового кодексу України. Вважає, що у разі звільнення з військової служби особа втрачає статус військовослужбовця, тому дохід який виплачується на користь такої особи не може розглядатись як грошове забезпечення. Оскільки дохід у вигляді виплат на підставі рішення суду нарахований юридичною особою 11.04.2025 на користь фізичної особи, яка звільнена з військової служби, він включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платників податків як інший дохід та оподатковується військовим збором за ставкою 5%, податковою ставкою 18%.
Позивач своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив службу в Державній службі України з надзвичайних ситуацій.
Згідно з наказом Національного університету цивільного захисту України від 01.08.2024 № 399 по особовому складу, позивача було звільнено за підпунктом 2 пункту 176 Положення про проходження служби цивільного захисту особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (за віком).
З автоматизованої програми "Діловодство спеціалізованого суду" суд встановив що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 року ухваленого у справі № 520/31049/24 за позовом ОСОБА_1 до Національного університету цивільного захисту України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (премій згідно наказів: від 06.03.2020 № 71 - 98% посадового окладу, від 07.04.2020 № 92 - 98% посадового окладу, від 07.05.2020 № 104 - 98% посадового окладу, від 09.06.2020 № 128 - 98% посадового окладу, від 08.07.2020 № 163 - 98% посадового окладу, від 10.08.2020 № 194 - 98% посадового окладу, від 08.09.2020 № 263 - 98% посадового окладу, від 07.10.2020 № 315 - 98% посадового окладу, від 10.11.2020 № 375 - 98% посадового окладу, від 10.12.2020 № 422 - 98% посадового окладу, від 14.01.2021№ 4 - 98% посадового окладу, від 08.02.2021 № 29 - 119% посадового окладу, від 10.03.2021 № 71 - 119% посадового окладу, від 09.04.2021 № 105 - 119% посадового окладу, від 07.05.2021 № 137 - 119% посадового окладу, від 11.06.2021 № 187 - 119% посадового окладу, від 09.07.2021 № 220 - 119% посадового окладу, від 09.08.2021 № 244 - 119% посадового окладу, від 09.09.2021 № 310 - 119% посадового окладу, від 08.10.2021 № 359 - 119% посадового окладу, від 08.11.2021 № 403 - 119% посадового окладу, від 08.12.2021 № 453 - 119% посадового окладу, від 13.01.2022 № 10 - 119% посадового окладу, від 15.02.2022 № 49 - 180% посадового окладу, від 11.03.2022 № 73 - 180% посадового окладу, від 09.04.2022 № 106 - 180% посадового окладу, від 10.05.2022 № 139 - 180% посадового окладу, від 09.06.2022 № 187 - 180% посадового окладу, від 11.07.2022 № 239 - 180% посадового окладу, від 09.08.2022 № 278 - 180% посадового окладу, від 09.09.2022 № 354 - 180% посадового окладу, від 10.10.2022 № 424 - 180% посадового окладу, від 10.11.2022 № 483 - 180% посадового окладу, від 09.12.2022 № 533 - 180% посадового окладу, від 10.01.2023 № 6 - 245% посадового окладу, від 11.02.2023 № 50 - 400% посадового окладу, від 11.03.2023 № 94 - 400% посадового окладу, від 08.04.2023 № 150 - 400% посадового окладу, від 10.05.2023 № 204 - 400% посадового окладу), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним військовим званням) за період з 01.02.2020 по 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, з 01.01.2023 по 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання рішення суду відповідач здійснив нарахування грошового забезпечення позивача, право на яке останній набув під час проходження служби, у розмірі 67750,83 грн, а в подальшому 11.04.2025 виплатив грошове забезпечення у сумі 52168,14 грн, утримавши податок з доходів фізичних осіб за ставкою 18% у сумі 12195,15 грн.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб при виплаті грошових коштів на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24, звернувся до суду з даною позовною заявою.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що бездіяльність Національного університету цивільного захисту України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримані з грошового забезпечення позивача виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24, є протиправною.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 779) затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб".
Приписами пунктів 4, 5 Порядку № 44 визначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Таким чином, аналізуючи наведені положення, можна дійти висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.
Пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Тобто, військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.
Таким чином, враховуючи, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24, встановлено несвоєчасну виплату відповідачем у повному обсязі грошового забезпечення позивачу, а саме донарахованого грошового забезпечення, позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 825/761/17, від 29.07.2020 у справі № 814/142/17 та від 08.02.2023 у справі № 420/9834/22.
За встановлених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині, про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Національного університету цивільного захисту України щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримані з грошового забезпечення позивача виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24 та зобов`язання Національний університет цивільного захисту України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсації за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримані з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2025 ухваленого у справі № 520/31049/24.
Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення таких аргументів.
Судом апеляційної інстанції критично оцінюються доводи відповідача, що стосуються обставин справи та містять посилання на загальні норми законодавства, які жодним чином не спростовують обґрунтування суду першої інстанції.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного розгляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного університету цивільного захисту України - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2025 по справі № 520/15261/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Катунов   І.М. Ральченко