Рівненський апеляційний суд
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2026 року       м. Рівне

Справа № 572/4265/25
Провадження № 33/4815/276/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: секретаря судового засідання – Супрунюк К.Р.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – Трофімова А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Трофімова А.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2025 року, –

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.
З матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2025 року о 23 год. 55 хв. в м. Сарни Рівненської області по вул. Степана Бандери, 21 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «HONDA ACCORD», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі захисник Трофімов А.В. просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 погодився проїхати до медичного закладу (Сарненська ЦРЛ) для проведення огляду, однак у матеріалах справи відсутній ключовий документ – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, що свідчить про те, що процедура огляду не була завершена у відповідності до вимог законодавства. Зазначає, що з відеозапису неможливо встановити хто, де і коли проводив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння і чи проводився такий огляд взагалі, ким саме він оглядався, ким був доставлений до закладу охорони здоров`я, назва такого закладу, які технічні засоби застосувались, а також висновки огляду, оскільки відеозапис фіксує лише присутність ОСОБА_1 в якомусь кабінеті і особу в білому халаті. Наголошує, що під час перебування у медичному закладі ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а лише висловив сумнів у справності/точності запропонованого лікарем технічного засобу (газоаналізатора) і заявив клопотання про відбір біологічних зразків (крові, сечі) для проведення лабораторного дослідження, що є найбільш точним методом встановлення стану сп`яніння, однак лікарем проігноровано його вимогу, безпідставно оцінивши його бажання здати аналізи як відмову від огляду.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
Постанова відносно ОСОБА_1 винесена 26 грудня 2025 року (а.с.43).
Закінчення строку на апеляційне оскарження у цьому випадку припадає на 05.01.2026 року. 
Апеляційна скарга сформована захисником у системі «Електронний суд» та зареєстрована судом 05.01.2026 року, тобто у межах десятиденного строку, передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП (а.с.27). Отже строк на апеляційне оскарження не було пропущено.
Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Статтею 130 КУпАП передбачена, зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддею у відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, було повно встановлено всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 31.07.2025 року (а.с.2), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 31.07.2025 року, згідно якого огляд на визначення стану сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с.5), направленням водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого огляд на визначення стану сп`яніння також не проводився (а.с.6), що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які відповідають фактичним обставинам справи та доводять факт ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду, що свідчить про обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності.
Зокрема, з відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 перебуває за кермом транспортного засобу та рухається ним, після зупинки та пропозиції пройти огляд тікає та на тривалий час замикається в автомобілі, а після прибуття до медичного закладу ухиляється від проходження огляду, сперечається з лікарем та на неодноразову пропозицію пройти огляд стверджує, що в нього все добре (clip-5, час 12:38, 12:50), тому такі його дії вірно оцінені місцевим судом, як порушення п.2.5 ПДР.
У пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" роз`яснено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.
Твердження останнього про відсутність висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки він не пройшов такий огляд, тому на нього складено протокол саме за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі щодо наявності у ОСОБА_1 сумнівів у справності/точності запропонованого лікарем технічного засобу (газоаналізатора) не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Інструкції, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я. При цьому на відеозаписі зафіксовано, що лікар вказував про наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку технічного засобу, а також пропонував ОСОБА_1 ознайомитися з цими документами, на що останній жодним чином не реагував.

Таким чином апеляційний суд вважає, що в сукупності вищенаведені докази є належними та допустимими по даній справі та які підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України за діяння, яке мало місце 30.07.2025 року, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а на переконання апеляційного суду, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.
З огляду на викладене, рішення місцевого суду є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, тому його слід залишити без зміни.

Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

 
Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 26 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника – адвоката Трофімова А.В. – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович