УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року
м. Київ

справа № 761/4501/21
провадження № 61-15859ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю., 

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Ломанов Денис Олександрович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Друга Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синьовид Ірина Олексіївна, про визнання договору іпотеки недійсним, скасування записів та витребування майна,

ВСТАНОВИВ: 

19 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду, 05 серпня 2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Ломанов Д. О. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року.

В обґрунтування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказує про те, що 29 грудня 2024 року відповідач ОСОБА_7 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, сформовану в системі «Електронний суд». Київський апеляційний суд ухвалою від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме – сплати судового збору та виконання вимог статті 356 ЦПК України. 29 січня 2025 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір та надіслав докази сплати судового збору до суду апеляційної інстанції. Разом з тим, вимоги щодо оформлення апеляційної скарги відповідачем виконані не були, оскільки останній не є фахівцем в галузі права, а тому для нього не було зрозумілі, які саме недоліки, окрім сплати судового збору необхідно усунути.

Київський апеляційний суд ухвалою від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув апелянту.

04 липня 2025 року ОСОБА_1 подав на вказану ухвалу касаційну скаргу, від якої він відмовився 05 серпня 2025 року.

Адвокат Ломанов Д. О. звертав увагу суду на те, що в період з 01 лютого 2025 року по 01 серпня 2025 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні та знаходився під наглядом лікарів ДП «Клінічний санаторій «Карпати», оскільки страждає на ряд захворювань.

Лише 04 серпня 2025 року вони уклали між собою угоду про надання правничої допомоги.

05 серпня 2025 року після укладення договору та вивчення матеріалів справи представник відповідача подав апеляційну скаргу та просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Київський апеляційний суд ухвалою від 14 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Ломановим Д. О., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року залишив без руху, надав скаржнику строк десять днів, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що викладені представником ОСОБА_1 – адвокатом Ломановим Д. О. причини пропуску строку не можна визнати поважними, оскільки посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 не є фахівцем в галузі права, а тому для нього не було зрозумілі, які саме недоліки необхідно усунути, само по собі не є достатньою підставою для його поновлення. Вважав, що не заслуговують на увагу і посилання на те, що ОСОБА_1 в період з 01 лютого 2025 року по 01 серпня 2025 року перебував на лікуванні та знаходився під наглядом лікарів ДП «Клінічний санаторій «Карпати», оскільки саме в липні ним було подано касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року. 

Також зазначив, що оскарження ухвали про повернення апеляційної скарги в касаційному порядку та в подальшому відмова від касаційної скарги не є поважною причиною пропуску строку та підставою його поновлення.

25 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 – адвокат Ломанов Д. О. через засоби поштового зв`язку подав заяву про усунення недоліків, разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження та доказами сплати судового збору.

В заяві про поновлення строку зазначав про те, що повний текст оскаржуваного рішення складений 02 грудня 2024 року. 29 грудня 2024 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 січня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме сплати судового збору та виконання вимог статті 356 ЦПК України. 29 січня 2025 року ОСОБА_1 сплатив судовий збір та надіслав докази сплати судового збору до Київського апеляційного суду. Разом з тим, вимоги щодо оформлення апеляційної скарги ОСОБА_1 виконані не були, оскільки останній не є фахівцем в галузі права, а тому для нього не було зрозуміло, які саме недоліки необхідно булу усунути. Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 червня 2025 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто скаржнику. У липні 2025 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказану ухвалу, від якої в подальшому відмовився. Зазначав, що дійсно, ОСОБА_1 не усунув недоліки апеляційної скарги, оскільки він не є фахівцем в галузі права. Формальне подання останнім касаційної скарги було ним здійснено в порядку подальшого захисту свої прав. Крім того, всі зазначені дії відбувалися під час проходження лікування ОСОБА_1 , який має захворювання на цукровий діабет та не міг у повній мірі здійснювати свій захист без надання кваліфікованої правничої допомоги.
Київський апеляційний суд ухвалою від 06 листопада 2025 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Ломановим Д. О., на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 листопада 2024 року у справі № 761/4501/21.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апелянтом не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість заявника своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк або аргументи, які б свідчили про дотримання ним такого строку.

11 грудня 2025 року адвокат Ломанов Д. О., діючи в інтересах ОСОБА_1 ,через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від
06 листопада 2025 рокув указаній вище справі. 
Крім того, разом з касаційною скаргою представник заявника подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, яке мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної ухвали надійшов до електронного кабінету відповідача та його представника лише 11 листопада 2025 року. На підтвердження викладених обставин додав до клопотання картку руху документа.
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відомості про дату складення повного тексту ухвали Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 рокувідсутні.Київський апеляційний суд надіслав вказану ухвалу до Єдиного державного реєстру судових рішень для оприлюднення – не визначено, забезпечено надання загального доступу – 13 листопада 2025 року.  ОСОБА_1 отримав повний текст оскаржуваної ухвали 11 листопада 2025 року, після чого протягом тридцяти днів звернувся з касаційною скаргою на вказане судове рішення.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з урахуванням такого.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною першою статті 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду – протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву (про поновлення строку) не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).
При цьому норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19 листопада 2024 року Шевченківським районним судом міста Києва було ухвалено рішення, повний текст якого складено 02 грудня 2024 року. 

Апеляційна скарга подана представником відповідача 05 серпня 2025 року, хоча останнім днем подачі апеляційної скарги у встановлений законом строк є 01 січня 2025 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 14 жовтня 2025 року визнав наведені скаржником доводи щодо пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд неповажними, запропонувавши апелянту подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення.

В оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, поданому на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху, є аналогічними за змістом тим, що зазначені в клопотанні поданого разом з апеляційною скаргою, і яким судом надано оцінку та визнано неповажним та не є об`єктивно непереборними і пов`язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Крім того зазначив, що апелянтом не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження, що не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість відповідача (заявника) своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк або аргументи, які б свідчили про дотримання ним такого строку.

Отже, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому скаржником не доведено наявності поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження не є процесуальним рішенням, яким закінчено розгляд справи.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року.

У відкритті касаційного провадження року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Друга Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Синьовид Ірина Олексіївна про визнання договору іпотеки недійсним, скасування записів та витребування майна за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Ломанов Денис Олександрович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко 

А. Ю. Зайцев 

М. Ю. Тітов