Справа № 635/7536/25
Провадження № 1-кп/635/39/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2026 року смт Покотилівка 
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 , 
секретар судового засідання – ОСОБА_2 , 
за участю прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 62025170020006053 від 08.05.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Кутейникове Амвросіївського району Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця за мобілізацією, стрільця 3 відділення 2 взводу оперативного призначення 2 роти оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , який проходив військову службу за мобілізацією на посаді стрільця 3 відділення 2 взводу оперативного призначення 2 роти оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_1 , вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, незаконно вирішив ухилитися від проходження військової служби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 29.03.2025 самовільно залишив розташування військової частини, яка на той момент з находилась у АДРЕСА_3 .
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 в період з 29.03.2025 по 28.04.2025, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами розташування особового складу військової частини НОМЕР_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин, до 28.04.2025, коли ОСОБА_4 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 .
За час відсутності на службі ОСОБА_4 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд з 29.03.2025 по 28.04.2025.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав повністю та пояснив, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця. 29.03.2025 з особистих причин самовільно залишив розташування підрозділу в АДРЕСА_3 та перебував вдома до 28.04.2025, коли повернувся до військової частини. У вчиненому розкаюється, про вчинене шкодує, свої дії засуджує. 
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. 
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України – самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану. 
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, є військовослужбовцем за мобілізацією, за місцем служби характеризується задовільно. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке виражається у повному визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, негативному ставленні до скоєного, осуді своїх дій, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
При призначенні покарання обвинуваченому  ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характер та суспільну небезпеку вчиненого, конкретні обставини у справі, спосіб, обстановку скоєного злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який є військовослужбовцем за мобілізацією, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується задовільно.
Враховуючи вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого, суд уважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, яке він з урахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. 
На думку суду, призначення такого виду покарання як позбавлення волі забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим статтею 2 КПК України, і буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстави для застосування до обвинуваченого статей 69, 75 КК України відсутні. 
Цивільний позов у справі не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні. 
Враховуючи призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно останнього необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили, зарахувавши у строк покарання час перебування обвинуваченого під вартою. 
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. 
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі. 
Початок строку покарання ОСОБА_4 обчислювати з дати проголошення вироку, тобто з 29.01.2026.
У строк призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати строк тримання під вартою з 22.08.2025 по день набрання вироком законної сили.
Обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили. 
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим в той же строк з моменту одержання копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1