ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2026 року 	м.Дніпро	справа № 160/30108/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 160/30108/25 (суддя Конєва С.О.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) щодо розрахунку грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) без врахування виплачених ОСОБА_1 сум грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, з вересня 2023 по серпень 2024 (включно);
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої грошової компенсації за невикористані дні відпусток (щорічних та додаткових), розрахованої виходячи з виплаченої додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період служби з вересня 2023 року (включно) по серпень 2024 року (включно) в розмірі 193 193,49 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 на підставі п.2 ч.1 ст.170 КАС України.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, позивач просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що у справі №160/3307/25 підставами позову було неврахування військовою частиною при розрахунку та виплаті позивачу грошової компенсації за невикористані дні відпусток додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168. Зокрема, у зв`язку з цим були пред`явлені вимоги до військової частини здійснити перерахунок грошової компенсації за невикористані дні відпусток з урахуванням додаткової винагороди. Військова частина не спростовувала обставини невключення у грошовий розрахунок компенсації за невикористані дні відпусток сум додаткової винагороди.
Предметом розгляду у справі №160/3307/25 було, зокрема, встановлення права позивача на включення до складу грошового забезпечення сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 при обчисленні розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток.
Водночас, питання розрахунку конкретного розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) та порядку (механізму) розрахунку такого розміру, зокрема підстав для застосування положень пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100, не були предметом розгляду справи №160/3307/25.
Підставами пред`явленого позову у даній справі є протиправність дій військової частини, що полягають у неправильному розрахунку грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток, зокрема безпідставне ігнорування положень пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100.
У зв`язку з цим, пред`явлений позов у даній справі має відмінні підстави та предмет позову в порівнянні із позовом у справі №160/3307/25. Отже, суд безпідставно відмовив у відкритті провадженні у справі згідно п.2 ч.1 ст. 170 КАС України
Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даній справі новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, який вже було вирішено судом у справі № 160/3307/25.
Так, судом встановлено, що 03 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив, зокрема:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” при обчисленні розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2023, 2024 роки;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) з 2023, 2024 роки обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 у справі №160/3307/25 було задоволено позов ОСОБА_1 у наведеній частині, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у невключенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” при обчисленні розміру грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) за 2023, 2024 роки;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток (щорічних та додаткових) з 2023, 2024 роки обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 у справі №160/3307/25 набрало законної сили 29.08.2025р. (згідно відомостей з ЄДРСР).
Позивач вважає, що відповідач виконав рішення суду не у відповідності до визначеного судом способу та без урахування діючих нормативних актів, що регулюють спірні відносини. Так, за позицією та доводами позивача у поданій новій позовній заяві є протиправними дії Військової частини, що полягають у неправильному розрахунку грошової компенсації при звільненні за невикористані ним дні оплачуваних відпусток, зокрема безпідставне ігнорування положень пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100.
Суд звернув увагу позивача, що у разі незгоди позивача із виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 року у справі № 160/3307/25 позивач може звернутися з відповідною заявою в порядку, визначеному ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Окрім того, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2025р. було встановлено судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2025р. у справі №160/3307/25.
При цьому, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.10.2025р. у справі №160/3307/25 було відмовлено у прийнятті звіту Військової частини НОМЕР_1 у справі №160/3307/25 та встановлено Військовій частині НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання зокрема рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 у справі №160/3307/25 у строк, який становить три місяці, з дати отримання копії такої ухвали. 
Судом роз`яснено, що нормами КАС України, а саме частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Так, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, установленому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення або стягнення заборгованості за іншим судовим рішенням.
У разі не виконання судового рішення або неналежного виконання, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Пунктом 2 частини 1 статті 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
У постанові від 29.07.2020 року у справі №580/1264/19 Верховний Суд вказав, що у разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду – провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що між сторонами новий спір не виник, а має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет, але на стадії виконання судового рішення.
В даному випадку суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у даній справі відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
Згідно частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскаржена ухвала прийнята судом першої інстанції у відповідності до наведених вище норм КАС України, підстави для її скасування або зміни відсутні, з огляду на що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат з урахуванням вимог ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року у справі № 160/30108/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш 

суддя А.А. Щербак