РІШЕННЯ
Іменем України

10 лютого 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/1182/25 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Надія України” (код 34067398) 02141, м. Київ, вул. Мишуги Олександра, 10, прим. 309 	
Відповідачі: 1. фізична особа – підприємець Висоцька Вікторія Борисівна (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1  2. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) АДРЕСА_1  3. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) АДРЕСА_1 	
про стягнення 74 422 грн 53 коп.	

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2025 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява від 03.12.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Надія України” до фізичної особи-підприємця Висоцької Вікторії Борисівни, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно 74 422,53 грн заборгованості по кредиту, виданого згідно Договору кредиту № ДК 28-11 від 05.07.2024, укладеного між позивачем та відповідачем-1.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів. Оскільки виконання зобов`язань за вищевказаним договором забезпечені порукою відповідачів-2, 3 згідно Договору поруки № 18 від 05.07.2024, позивач просить стягнути заборгованість з відповідачів солідарно. 
Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.12.2025 постановлено: 
прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі;
здійснювати розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами;
встановити процесуальний строк для подання відповідачами відзиву на позовну заяву – протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;
встановити процесуальні строки: для подання позивачем відповіді на відзив – протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачами заперечення – протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді № 2103799 від 09.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно відповіді № 2104211 від 09.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Положеннями ч. 2 ст. 16 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні”, який набрав чинності з 15.01.2004, було визначено, що місце проживання особи, яке на день набрання чинності цим Законом підтверджувалося пропискою або було відповідно зареєстроване, вважається зареєстрованим.
Відповідно до п. 2 розділу VІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні”, який набрав чинності з 1 грудня 2021 року, місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню).
Примірники ухвали суду від 15.12.2025, що направилися відповідачам на адреси, зазначені в позовній заяві і які відповідають адресам реєстрації, були повернуті до суду у зв`язку з відсутністю адресатів за вказаними адресами.
За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, вказана вище ухвала суду від 15.12.2025, є такою, що отримана відповідачами 19.12.2025 (дата відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження), а тому останні є такими, що належним чином були повідомлені про відкриття провадження у справі.
Крім того, згідно загальновідомої інформації, у застосунку “Дія”, Мінцифрою спільно з Державною судовою адміністрацією України, ДП “Центр судових сервісів” та ДП “Інформаційні судові системи”, реалізовано послугу щодо отримання громадянами України сповіщення про призначені судові засідання, у яких вони є учасниками справи, а також отримання електронного судового рішення з кваліфікованим електронним підписом суддів (https://diia.gov.ua/news/ukrayinci-mozhut-koristuvatisya-elektronnim-sudovim-rishennyam-u-diyi-zamist-paperovogo-dokumenta-nova-posluga-v-diyi). 
З цією метою в ухвалі від 15.12.2025 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі судом були вказані РНОКПП відповідачів.
Також інформація про відкриття провадження у справі була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним.
Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачі не скористалися. 
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. 
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ: 
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України). 
05 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (кредитор) та фізичною особою – підприємцем Висоцькою Вікторією Борисівною (позичальник) був укладений Договір кредиту № ДК 28-11 (далі - Договір).
Відповідно до п.2.1 Договору кредитор зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 200 000,00 грн, з оплатою по фіксованій процентній ставці 30% на рік, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, передбачених договором. 
Кредит надається в національній грошовій одиниці України – гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування суми кредиту, вказаної в п.2.1 Договору на поточний рахунок позичальника або шляхом здійснення грошового переказу суми кредиту на ім`я позичальника через систему грошових переказів обслуговуючого банку (п.2.2 Договору).
У п.3.2 сторони визначили, що дата та час повного повернення кредиту та процентів за користування ним – до 16-00 години 06.07.2026 року включно.
Закінчення строку дії Договору, а також дострокове розірвання Договору кредитором, відповідно до п.4.2.3 Договору, не звільняє сторони від зобов`язання повного виконання умов Договору та відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п.3.3 Договору).
Відповідно до п. 4.2 Договору кредитор має право достроково розірвати договір у разі, зокрема, порушення Графіку погашення кредиту і відсотків більш ніж на один календарний місяць.
Згідно п. 6.1 Договору нарахування процентів здійснюється щодня, з дня, наступного за днем надання кредиту (перерахування коштів на поточний рахунок позичальника або здійснення грошового переказу суми кредиту на ім`я позичальника через систему грошових переказів обслуговуючого банку) і до дати повернення кредиту, зазначеної в пункті 3.2 Договору, в розмірі 30% на рік від непогашеної суми кредиту. Сума нарахованих процентів за весь строк користування кредитом складає 62 872,14 грн.
Відповідно до п.5.1.2 Договору позичальник зобов`язаний проводити погашення кредиту та процентів у порядку та терміни, передбачені Графіком погашення кредиту та процентів, який є невід`ємною частиною Договору та повністю повернути кредит, отриманий за цим договором та проценти за користування ним до 16-00 години 06.07.2026 року включно.
Повернення кредиту та сплата процентів за ним здійснюється позичальником у порядку та терміни згідно з Графіком погашення кредиту та процентів шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора. При несплаті частини кредиту та/або процентів у термін, вказаний у Графіку, вони вважаються простроченими. Кошти для погашення заборгованості спрямовуються в першу чергу для сплати заборгованості за кредитом найдавніше простроченої виплати, у другу чергу – прострочених процентів найдавніше простроченої виплати, у третю чергу – заборгованості за кредитом наступної простроченої виплати, у четверту чергу – прострочених процентів наступної простроченої виплати до повного погашення заборгованості, у п`яту чергу – нарахованої пені (п.6.5 Договору). 
Згідно п.7.1 Договору виконання зобов`язань позичальника за Договором забезпечується Договором поруки № ДП 18 від 05.07.2024, укладеним між кредитором та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також усім майном та коштами, які належать позичальнику та на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому законодавством України.
05.07.2024 Сторонами Договору було підписано Графік погашення кредиту та процентів з кінцевим терміном погашення 06.07.2026. 
В забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту між Позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05 липня 2024 року був укладений Договір поруки № 18 (далі - Договір поруки), умовами якого передбачено, що поручителі зобов`язуються відповідати перед Позивачем за виконання позичальником своїх зобов`язань, що випливають з Договору кредиту № ДК 28-11 від 05.07.2024. 
Відповідно до п.2.2 Договору поруки сторони визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по Договору кредиту, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за договором кредиту в сумі 200 000,00 грн, нарахованих відсотків за користування кредитом, пені у розмірах, передбачених договором кредиту, в також відшкодування збитків. При цьому кредитор має право вимоги до поручителів як солідарно, так і до кожного з них окремо. 
Згідно з п. 3.1 Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за Договором кредиту, поручителі та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі. 
На підставі умов Договору Позивач надав Відповідачу-1 кредит у сумі 200 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №343 від 05.07.2024. 
Як вказує позивач у поданій позовній заяві, Відповідач-1 належним чином не виконував свої зобов`язання по кредитному договору, розрахунки проводив частково, із запізненням, чим порушував умови договору, заборгованість відповідача-1 по тілу кредиту на день подання позову становить 74 422,53 грн. 
Позивач неодноразово надсилав Відповідачу-1 листи щодо неналежного виконання умов Договору кредиту (листи № 251 від 18.09.2025, № 258 від 23.09.2025).
У зв`язку з порушенням Графіку погашення кредиту і відсотків більше ніж на один календарний місяць, а саме несплати платежів за 08.09.2025, 06.10.2025, згідно п. 4.2.3. Договору, Позивач розірвав договір та надіслав Відповідачу-1 повідомлення – вимогу про розірвання договору кредиту № ДК 28-11 та про дострокове повернення кредиту та відсотків за користування кредитом (лист № 293 від 28.10.2025 року).
Відповідач-2 та Відповідач-3 були повідомлені про невиконання Відповідачем-1 своїх зобов`язань за Договором кредиту (листи № 252, 253 від 18.09.2025, № 259, 260 від 23.09.2025). Також, Відповідач-2 та Відповідач-3 були повідомлені про дострокове розірвання договору кредиту та необхідність повернення всієї суми несплаченого кредиту (листи № 294, 295 від 28.10.2025).
Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити проценти за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як свідчить наявна в матеріалах справи платіжна інструкція № 343 від 05.07.2024, а також наданий позивачем розрахунок заборгованості, позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу-1 кредит відповідно до умов кредитного договору № ДК 28-11 від 05.07.2024 в сумі 200 000,00 грн.
Відповідач-1, в свою чергу, належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів. Як свідчить поданий позивачем розрахунок та копії платіжних інструкцій, доданих до матеріалів справи, відповідач частково повернув кредитні кошти на загальну суму 125 577,47 грн. 
З огляду на вищевикладене, а також беручи до уваги погоджені сторонами умови договору, де сторони чітко визначили всі його істотні умови, а також погодили умови погашення кредиту в розмірі та строки відповідно до графіку платежів, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, що підтверджують належне виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань за спірним договором в частині повного повернення суми наданого кредиту, вимогу про стягнення 74 422,53 грн залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), суд визнає обґрунтованою та законною. 
За змістом ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою. 
Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
05.07.2024 року між кредитором та поручителями ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 18, відповідно до умов якого поручителі зобов`язалися відповідати перед Позивачем за виконання позичальником (відповідачем) своїх зобов`язань, що випливають з Договору кредиту № ДК 28-11 від 05.07.2024. У випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по Договору кредиту, поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за договором кредиту в сумі 200000,00 грн, нарахованих відсотків за користування кредитом, пені у розмірах, передбачених договором кредиту, в також відшкодування збитків. При цьому кредитор має право вимоги до поручителів як солідарно, так і до кожного з них окремо.
Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що Відповідач-1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту.
Жодних повідомлень щодо незгоди із умовами надання грошових коштів від Відповідача-1 не надходило, доказів повного погашення заборгованості суду не надано. 
Оскільки Відповідач-1 у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та кредитні кошти своєчасно не повернув, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення солідарно з відповідачів 74 422,53 грн заборгованості по кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 
За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
За таких обставин, з фізичної особи-підприємця Висоцької Вікторії Борисівни підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1009,33 грн, з Висоцького Іллі Володимировича підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1009,33 грн та з Висоцького Володимира Михайловича підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1009,34 грн.
Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Надія України” до фізичної особи-підприємця Висоцької Вікторії Борисівни, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення солідарно 74 422,53 грн задовольнити повністю.
Стягнути солідарно з фізичної особи – підприємця Висоцької Вікторії Борисівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Надія України” (код 34067398, 02141, м. Київ, вул. Мишуги Олександра, 10, прим. 309) 74 422,53 грн заборгованості за кредитом.
Стягнути з фізичної особи – підприємця Висоцької Вікторії Борисівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Надія України” (код 34067398, 02141, м. Київ, вул. Мишуги Олександра, 10, прим. 309) 1 009,33 грн судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Надія України” (код 34067398, 02141, м. Київ, вул. Мишуги Олександра, 10, прим. 309) 1 009,33 грн судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Надія України” (код 34067398, 02141, м. Київ, вул. Мишуги Олександра, 10, прим. 309) 1 009,34 грн судового збору.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.
Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Повне рішення складено та підписано 10.02.2026.

Суддя А.С.Сидоренко