ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2026  	Справа №607/10316/22 Провадження №1-кп/607/309/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях с/з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022210000000097 від 15 травня 2022 року про обвинувачення: 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Глинна Козівського району Тернопільської області, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_11 , представників потерпілої ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 , о 5 годині 15 травня 2022 року, в порушення вимог п.п. 2.1 (а) та 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), абзаців 1 та 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (№3353-ХІІ від 30.06.1993) зі змінами та доповненнями, не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорії «В», та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (1,41‰ (проміллє) етилового спирту в крові), керував технічно справним автомобілем «MITSUBISHI Lancer», р.н. НОМЕР_3 , та із пасажирами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 рухався проїзною частиною автомобільної дороги С200810 «Глинна - Медова - Будилів» зі сторони с. Глинна у бік с. Будилів Козівської територіальної громади Тернопільського району.
Під час руху водій автомобіля «MITSUBISHI Lancer» обвинувачений ОСОБА_7 , внаслідок алкогольного сп`яніння, не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) ПДР.
Унаслідок цього і в порушення вимог п.п. 1.10 (в частині визначення понять «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)» та виконання їх вимог), 10.1 та 12.1 ПДР, водій обвинувачений ОСОБА_7 о 5 годині 15 травня 2022 року під час проїзду ділянки вказаної автодороги, що на початку вулиці Шевченка у с. Медова Козівської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області, не обрав в установлених межах таку безпечну швидкість транспортного засобу із врахуванням дорожньої обстановки, не застосував такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого допустив втрату поперечної стійкості автомобіля «MITSUBISHI Lancer», виникнення заносу та некерований його виїзд за межі проїзної частини вліво з подальшим перекиданням.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «MITSUBISHI Lancer» ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток основи та склепіння черепа, просторими крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку, від чого настала її смерть на місці ДТП.
Порушення обвинуваченим ОСОБА_7 вимог п.п. 10.1 та 12.1 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої ОСОБА_16 .
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, визнав повністю та показав, що посвідчення водія не отримував, проте мав у володінні автомобіль. 15.05.2022 він вживав алкогольні напої у зв`язку із пораненням брата під час військової служби, а саме за 4-5 годин до настання ДТП. Йому зателефонували ОСОБА_18 та ОСОБА_21 і попросили їх підвезти, на що він погодився, розуміючи, що порушує Закон. Коли він підвозив ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , то вирішили заїхати до дівчат. Далі вони продовжили рух автомобілем, за кермом якого він перебував, разом з ОСОБА_20 та ОСОБА_16 . По дорозі відбулася ДТП, після чого він вирішив розвезти всіх по домівках. Далі під час руху автомобіль почало заносити, він вивернув кермо, в результаті чого відбулась ДТП вдруге. Визнає, що стан алкогольного сп`яніння, у якому він перебував вплинув на здатність керувати транспортним засобом. Автомобіль, яким він керував був у справному стані, ніхто не втручався в процес керування, жодних перешкод на проїзній частині під час руху не було. Він неодноразово намагався частково відшкодувати шкоду потерпілій, яка відхиляла його спроби. Зазначив, що шкодує, критично оцінює вчинене, розкаюється, просить вибачення у потерпілої. Заявлений цивільний позов на початку судового розгляду визнав в розмірі 300 000 грн.
Крім власного визнання вини обвинуваченим  ОСОБА_7 , його винуватістьу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, повністю доводиться показаннями потерпілої, свідків та наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду, зокрема:
-показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні показала, що очевидцем ДТП не була. Близько 6 год 15.05.2022 їй зателефонували, проте з розмови не зрозуміла, що сталося. Далі до неї прийшла сусідка ОСОБА_22 , яка повідомила, що відбулось ДТП, однак про наслідки їй відомо не було. Тоді вона подзвонила до родини, щоб приїхали автомобілем і завезли її до лікарні, оскільки вона вважала, що її онука ОСОБА_16 госпіталізована. Потім їй перетелефонували вдруге з поліції і повідомили, що онучка загинула внаслідок ДТП. Коли вона прибула на місце ДТП, то побачила тіло онуки ОСОБА_16 в крові на землі біля автомобіля.
Цивільний позов підтримує повністю з підстав, викладених у ньому; 
-показаннями свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні показала, що 15.05.2022 близько 4 год приїхав ОСОБА_7 , який запросив проїхатися на його автомобілі. Тоді вона та ОСОБА_16 погодилися та сіли в автомобіль. ОСОБА_7 був за кермом, ОСОБА_16 сіла ОСОБА_7 на коліна, спереду сидів ОСОБА_21 , позаду справа сидів ОСОБА_18 , вона посередині і ОСОБА_19 зліва. Далі вони поїхали кататися, музика в авто грала голосно. Між ОСОБА_7 і ОСОБА_16 виникла суперечка, після якої остання пересіла до ОСОБА_17 на переднє пасажирське сидіння. Тоді, ОСОБА_7 збільшив швидкість руху автомобіля, внаслідок чого в с.Заберізки Козівського району Тернопільської області, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з насадженнями (кущ, дерево). Тоді усі вийшли з автомобіля. Ніхто не травмувався. Внаслідок удару автомобіль отримав пошкодження спереду. Після цього, вона та ОСОБА_16 , будучи наляканими, відмовлялись сідати в автомобіль. Однак ОСОБА_7 переконав їх, що більше подібного не повториться, він відвезе їх назад додому. Тоді всі сіли в авто у наступному розташуванні. ОСОБА_7 на місце водія, справа від нього ОСОБА_21 , позаду справа ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та вона, а зліва ОСОБА_19 . Під час руху ОСОБА_7 звернув на польову дорогу та збільшив швидкість. На їхні зауваження зменшити швидкість руху, ОСОБА_7 не реагував, у відповідь сказав, що це його авто і він, що хоче то і робить. Тоді авто почало заносити у лівий бік і транспортний засіб перекинувся. В автомобілі після ДТП залишились вона, ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , решта від удару викинуло з салону. Коли вона вийшла з автомобіля, то побачила ОСОБА_16 , яка лежала непритомна на землі. ОСОБА_18 викликав бригаду швидкої допомоги;
-показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав, що 15.05.2022 з ОСОБА_17 відпочивали на дні народженні ОСОБА_23 , де випивали алкоголь. Потім вони зателефонували до ОСОБА_7 і попросили його, щоб він приїхав за ними і відвіз додому. ОСОБА_7 погодився. Далі, коли ОСОБА_7 приїхав за ними, то вони поїхали на його автомобілі до ОСОБА_17 додому у напрямку с.Медова Козівської селищної громади Тернопільської області. По дорозі ОСОБА_7 заїхав до ОСОБА_20 та ОСОБА_16 , посадивши їх в автомобіль, вони поїхали кататись. Під час цього в с.Заберізки Козівського району Тернопільської області ОСОБА_7 в`їхав в дерево. Тоді дівчата сказали, щоб їх везли додому в с.Будилів Козівської селищної громади. В с.Медова почало автомобіль заносити з подальшим перекиданням транспортного засобу. Після ДТП, він вийшов з авто і побачив, що ОСОБА_21 лежав на землі, ОСОБА_7 вийшов з автомобіля, ОСОБА_16 лежала з боку біля правої дверки на землі непритомна, ОСОБА_20 стояла спереду перед авто. Тоді він викликав швидку медичну допомогу, працівники якої в подальшому завезли їх до Козівської районної лікарні;
-показаннями свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні показав, що 15 травня 2022 року він святкував день народження в с.Глинна Козівського району Тернопільської області з ОСОБА_18 . Близько 4 год вони подзвонили до ОСОБА_7 і попросили його завезти їх додому. Після цього, приїхав ОСОБА_7 з ОСОБА_19 , вони сіли в автомобіль та направились в сторону с.Медова Козівської селищної громади Тернопільської області. По дорозі ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_20 та ОСОБА_16 . Далі ОСОБА_7 запросив ОСОБА_20 та ОСОБА_16 проїхатись на його автомобілі. Дівчата погодились та сіли в автомобіль на заднє сидіння. Під час руху ОСОБА_16 пересіла до водія ОСОБА_7 на коліна, а потім сіла до нього на переднє пасажирське сидіння. У якийсь момент водій ОСОБА_7 не впорався з керуванням та заїхав у кущі. Після цього, вони продовжили рух на автомобілі, ОСОБА_16 пересіла на заднє сидіння. В с.Золочівка водій ОСОБА_7 з`їхав на польову дорогу, а згодом збільшив швидкість руху. Далі транспортний засіб під керуванням ОСОБА_7 почало заносити, він відчув удар і втратив свідомість. Коли він опритомнів, то почув крик ОСОБА_20 , побачив ОСОБА_16 , яка лежала на землі без ознак життя. ОСОБА_18 викликав швидку медичну допомогу; 
-даними, які містяться у протоколі огляду місцевості від 15.05.2022 з додатком до нього план-схемою ДТП та таблицею ілюстрацій, згідно яких встановлено місце ДТП, а саме, ділянка проїзної частини дороги С200810 «Глинна-Медова-Будилів» у частині, що знаходиться по вулиці Шевченка с.Медова Козівської територіальної громади Тернопільського району, де дозволена швидкість руху 50 км/год (у населеному пункті). 
На місці ДТП виявлено наступну слідову інформацію:
1.Слід юзу автомобіля «Mitsubishi» починається в межах проїзної частини дороги на відстані 2,10 м до базової лінії та 0,70 м до лівого краю дороги. Слід надалі виходить на ліве трав`яне узбіччя, де на відстані 1,60 м до лівого краю дороги закінчується. Довжина сліду в межах проїзної частини дороги -5,6 м, в межах узбіччя – 11,3 м. Слід є дугоподібним із незначним викривленням вправо. На відстані 27,2 м до базової лінії та 2,70 м до лівого краю дороги вказаний слід відновлюється на тому ж узбіччі та надалі по прямій траєкторії тягнеться у бік с.Будилів та на відстані 3 м до лівого краю дороги закінчується. Довжина сліду після відновлення становить 17,6 м.
2.Слід низу автомобіля «Mitsubishi», паралельний сліду №1 та теж зафіксований двома відрізками. Обидва відрізки в межах лівого узбіччя. Перший відрізок починається на відстані 7,60 м до базової лінії та 0,7 м до лівого краю дороги. Закінчується на відстані 2,0 м до лівого краю дороги. Другий відрізок починається на одному рівні з початком першого відрізку сліду №1. Він розташований від сліду №1 на відстані 0,6 м. Довжина першого відрізку – 7,4 м, другого – 5 м.
3.Пошкодження дорожнього покриття польової дороги, яке примикає ліворуч та відносно головної дороги розташовано нижче і йде на спуск. Пошкодження у вигляді трьох прямих ліній, паралельних слідам №1 та №2. Від пошкоджень до базової лінії – 26,5 м, до лівого краю дороги – 1,9 м.
4.Два спарені сліди юзу автомобіля «Mitsubishi» паралельні сліду №1 (його другого відрізку) беруть початок на відстані 41,5 м до базової лінії та 1,6 м до лівого краю дороги. Закінчуються на відстані 1,70 м до лівого краю дороги. Довжина кожного сліду – 3,40 м, відстань між ними - 0,7 м.
5.Ділянка зриву ґрунту із осипом уламків транспортного засобу шириною 2,2 м, починається на відстані 44,3 м до базової лінії та 3 м до лівого краю дороги.
6.Насип ґрунту із значними зривами зі сторони базової лінії. Вказаний насип розташований за межами проїзної частини дороги на відстані 58,4 м до базової лінії та 2,7 м до лівого краю дороги.
7.Труп ОСОБА_16 , 2006 р.н., за межами проїзної частини дороги зліва, поряд з автомобілем, в положенні лежачи, на спині. Від трупа до базової лінії – 66,6 м до лівого краю дороги -7,7 м. Труп одягнений в спортивні штани зеленого кольору, шкарпетки світло-коричневі, майку-топ чорного кольору. Тіло вкрите курткою зеленого кольору. На одязі наявні сліди крові. Тілесні ушкодження у вигляді ран наявні на голові. 
8.Автомобіль «Mitsubishi Lancer», р.н. НОМЕР_3 , 1996 р.в., зеленого кольору за межами проїзної частини дороги, зліва, передньою частиною дещо під кутом, обернутий в бік проїзної частини дороги. Відстань від осі переднього лівого колеса до лівого краю дороги – 4,30 м, до базової лінії - 68,2 м, від осі заднього лівого колеса до лівого краю дороги – 6,2 м. В автомобілі виявлені механічні пошкодження характерні для перекидання транспортного засобу, що виявлені по всьому кузову;
- даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту від 30.06.2022 з додатком до нього схемою та таблицею ілюстрацій, згідно яких встановлено обставини ДТП, які відтворив свідок ОСОБА_21 . Зокрема, свідок ОСОБА_21 вказав на погодні, дорожні умови та видимість під час слідчого експерименту, які наближено відповідають тим, що були на час пригоди. Свідок повідомив, що на автодорогу, на якій відбулась ДТП, безпосередньо перед пригодою, вони виїхали з польової дороги, яка веде до с.Вимислівка. Після цього, учасники направились у сторону с.Золочівка, де ОСОБА_21 вказав на дану дорогу та на ній у місці виїзду на головну дорогу був виставлений автомобіль марки «Тойота». Встановлено, що вказана другорядна дорога примикає ліворуч (якщо рухатись у бік с.Золочівка) та знаходиться на відстані не менше 100 м від початку с.Медова. Перебуваючи у вказаному місці, ОСОБА_21 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля та вказав, що саме на сидінні переднього пасажира автомобіля «Mitsubishi Lancer» він сидів на час ДТП 15.05.2022. Також зазначив, що у той час за кермом автомобіля перебував ОСОБА_7 , а на задніх сидіннях (зліва направо) сиділи: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 .
Після цього, слідчий розпочав рух автомобілем та за вказівкою ОСОБА_17 повернув праворуч у бік с.Медова, відтворивши траєкторію руху транспортного засобу на час ДТП. ОСОБА_21 зазначив, що боковий інтервал до краю дороги сталим не був, оскільки ОСОБА_7 рухався по всій дорозі, оминаючи ями, вибоїни, напливи. ОСОБА_7 суттєво набирав швидкість, а на зауваження ОСОБА_17 та інших пасажирів щодо її зменшення не реагував.
Надалі, за вказівкою ОСОБА_17 слідчий виставив автомобіль на проїзній частині, а саме на ділянці з ухилом на спуск, у більшій мірі на зустрічній смузі. Свідок ОСОБА_21 повідомив, що саме у вказаному місці на час ДТП знаходився автомобіль «Mitsubishi» у момент втрати водієм ОСОБА_7 керованості над ним через виникнення заносу, який був наслідком руху автомобіля із завеликою, як для даної незадовільної ділянки дороги, швидкістю. Свідок ОСОБА_21 додатково зазначив, що в той час проїзна частина дороги була повністю вільна від будь-яких перешкод (транспортних засобів, пішоходів, тварин, тощо). 
Проведено заміри та констатовано, що відстань від передньої частини автомобіля до початку населеного пункту «Медова» становить 45 м, до місця виїзду автомобіля за межі проїзної частини – 63 м, а інтервал від правих коліс до правого краю дороги становить 2,2 м;
-даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту від 30.06.2022 з додатком до нього схемою та таблицею ілюстрацій, згідно яких встановлено обставини ДТП, які відтворила свідок ОСОБА_20 . Зокрема, свідок ОСОБА_20 повідомила, що на автодорогу, на якій відбулась ДТП, безпосередньо перед пригодою, вони виїхали з другорядної польової дороги. Після чого, вказала на дану дорогу та у ній був виставлений автомобіль «Тойота». Встановлено, що дана дорога знаходиться за межами с.Медова, на відстані не менше 100 м від його початку, і дана дорога веде до с.Вимислівка. Знаходячись у даному місці, свідок ОСОБА_20 сіла на заднє пасажирське сидіння посередині зліва, повідомивши, що дане положення відповідає його розташуванню на момент ДТП. Вказала, що зліва від неї сидів ОСОБА_28 , справа ОСОБА_26 , а за нею ОСОБА_29 . За кермом перебував ОСОБА_7 , а на передньому пасажирському сидінні – ОСОБА_30 .
Після цього, було розпочато рух автомобілем та за вказівкою ОСОБА_31 після виїзду на головну дорогу, автомобіль повернув праворуч у бік с.Медова, як і на час ДТП 15.05.2022. Подальша траєкторія не була прямолінійною, а інтервал до країв проїзної частини дороги сталим, оскільки ОСОБА_7 їхав по всій дорозі та після виїзду на головну дорогу став різко набирати швидкість. Вона та інші пасажири робили зауваження ОСОБА_7 , однак на них він не реагував та швидкості не зменшував.
Після цього, за вказівкою свідка ОСОБА_20 на проїзній частині дороги було виставлено автомобіль. ОСОБА_20 повідомила, що вказане розташування автомобіля відповідає наближено розташуванню у момент, коли транспортний засіб почало заносити. Додатково зазначила, що у той час жодних перешкод для руху не було, а причиною заносу, на її думку, стало те, що ОСОБА_7 рухався із великою швидкістю (не менше 100 км/год). При вказаному розташуванні, відстань від передньої частини автомобіля до початку села Медова становить 45 м, а від правих коліс до правого краю дороги – 2,2 м, до місця виїзду на узбіччя – 63 м;
-висновком, проведеної судово-медичної експертизи №252 від 16.06.2022, з якого вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_16 виявлено такі травматичні зміни:
-травму голови, у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з багатоуламковими переломами кісток склепіння та основи черепа, просторими крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку; синця правої половини лобної ділянки з крововиливом у підлеглі м`які тканини; просторого крововиливу у м`які тканини лівої тім`яно-скронево-потиличної ділянки; просторого синця правої половини обличчя та зовнішньої поверхні правої вушної раковини з трьома саднами на його тлі; наскрізної рани правої половини верхньої губи з крововиливом у слизову оболонку губи в цій ділянці;
-крововиливи у корені легень, вінцеву зв`язку печінки; синець передньої поверхні правої половини грудей з крововиливом у підлеглі м`які тканини; два синці правого плеча; два синці тильної поверхні правої кисті; садно лівого плеча; садно лівого ліктя; садно лівого стегна.
Вищевказані тілесні ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті ОСОБА_16 , що підтверджується забарвленням синців (синюшно-фіолетове, блідо-синюшно-фіолетове), станом поверхонь саден (вологі запалі червоно-рожеві), морфологічними властивостями крововиливів (темно-червоного забарвлення, без набряку м`яких тканин), відсутністю ознак загоєння рани, консолідації переломів кісток, станом крововиливів під оболонки головного мозку (темно-червоного забарвлення), а також даними мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів (масивний свіжий крововилив в м`які тканини голови з правої половини лобної ділянки).
Зазначені ушкодження, зважаючи на їх види (переломи, крововиливи, садна, синці) та морфологічні властивості рани (нерівні осаднені краї, наявність у кінцях тканинних перетинок, горбкуватість стінок тощо), утворилися від значної за силою, дії тупих предметів.
Масивність, множинність тілесних ушкоджень, локалізація їх на різних анатомічних ділянках та поверхнях тіла, поєднання черепно-мозкової травми із травмою інших ділянок тіла, наявність ознак різкого струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів (корені легень, зв`язки печінки), в сукупності, дають підстави вважати, що в даному випадку мала місце транспортна травма, цілком можливо за обставин викладених у наданій постанові, а саме при перекиданні автомобіля з наступним травмуванням ОСОБА_16 шляхом ударів різними ділянками тіла (головою, тулубом, кінцівками), обумовленого інерційним зміщенням останньої, до частин салону автомобіля.
Згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесний ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995), виявлені на трупі ОСОБА_16 травматичні зміни, стосовно живих осіб, за ознакою небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Смерть ОСОБА_16 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи та склепіння черепа, просторими крововиливами у речовину та під оболонки головного мозку.
Викладений підсумок про причину смерті підтверджується виявленням в ході проведення судово-медичної експертизи її трупа вказаних ушкоджень голови, а також результатами мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів вилучених з її трупа (субарахноїдальний крововилив у головному мозку, ділянки деструкції та крововиливи в речовину головного мозку, дистрофія нейронів, сателітоз, гліоз; масивний свіжий крововилив в м`які тканини голови з правої половини лобної ділянки).
Між тілесними ушкодженнями, що отримала ОСОБА_16 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та настанням її смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок.
При судово-медичній експертизі крові з трупа ОСОБА_16 , виконаній у відділенні судово-медичної імунології, встановлена А (II) група крові з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО.
Незадовго до настання смерті ОСОБА_16 вживала алкогольні напої, що підтверджується наявністю запаху алкоголю від порожнин та внутрішніх органів при розтині її трупа, а також результатом експертизи взірців крові та сечі вилучених із нього, виконаній у відділенні судово-медичної токсикології, при якій виявлено етиловий спирт в концентрації: в крові - 0,88‰ (проміллє), в сечі - 1,05‰ (проміллє). Така його кількість в крові, стосовно живих осіб, може відповідати стану легкого алкогольного сп`яніння;
-висновком, проведеної судово-медичної експертизи №431 від 24.05.2022, з якого вбачається, що при газохроматографічному дослідженні взірця крові гр-на ОСОБА_7 , відібраного в КНП «Козівська ЦРЛ» Козівської CP 15.05.2022 о 07 год 30 хв, виявлено етиловий спирт в концентрації - 1,41‰ (проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено.
Стан і ступінь алкогольного сп`яніння визначається шляхом обстеження особи в спеціалізованих лікувальних закладах і не належить до компетенції судово-медичного експерта токсиколога;
-висновком, проведеної судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-22/4910-ІТ від 24.06.2022, з якого вбачається, що на момент експертного дослідження система рульового керування наданого на дослідження транспортного засобу перебуває в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п. 31.4.2 (Рульове керування) Правил дорожнього руху України не виявлено.
На момент експертного дослідження робоча гальмівна система наданого на дослідження транспортного засобу перебуває в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п. 31.4.1 (Гальмові системи) Правил дорожнього руху України не виявлено.
На момент експертного дослідження стан коліс і шин наданого на дослідження транспортного засобу не відповідає вимогам п. 31.1 Правил дорожнього руху України.
На момент експертного дослідження фари головного світла наданого на дослідження транспортного засобу перебувають в стані часткової відмови та не відповідають вимогам п. 31.1 та п. 31.4.3 а) (Зовнішні світлові прилади) Правил дорожнього руху України.
На момент експертного дослідження несправностей (невідповідностей) системи рульового керування та робочої гальмівної системи наданого на дослідження транспортного засобу не виявлено.
На момент експертного дослідження виявлено невідповідності стану коліс і шин наданого на дослідження транспортного засобу, які носять аварійний характер та могли виникнути в ході дорожньо-транспортної пригоди під час дії динамічного зусилля.
На момент експертного дослідження виявлено несправності (невідповідності) фар головного світла наданого на дослідження транспортного засобу, які носять аварійний характер та могли виникнути в ході дорожньо-транспортної пригоди під час дії динамічного зусилля.
На момент експертного дослідження виявлено несправність (невідповідність) фар головного світла наданого на дослідження транспортного засобу, яка полягає у тому, що: джерело ближнього/дальнього світла правої фари головного світла не вмикається у режимі роботи ближнього світла, внаслідок пошкодження нитки розжарювання джерела світла.
Встановити час виникнення вказаної несправності (невідповідності) фар головного світла не надається можливим у зв`язку з відсутністю необхідних умов та інструментів (діагностичного обладнання) для проведення поглиблених досліджень, що в свою чергу унеможливлює надання експертом відповідей на поставлені запитання щодо виявленої несправності.
Вирішення запитань про вплив на керування транспортним засобом та можливість їх виявлення водієм до моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, щодо аварійних (тобто таких, які виникли в ході розвитку дорожньо-транспортної пригоди) несправностей (невідповідностей) та у випадку їх відсутності - технічного змісту не має, а тому не проводилось;
-реєстраційною карткою транспортного засобу, з якої вбачається, що власником автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-висновком, проведеної судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/120-22/4912-ІТ від 29.06.2022, з якого вбачається, що пошкоджень та слідів на автомобілі «MITSUBISHI Lancer», н.з. НОМЕР_3 , які б свідчили про його контактування з іншими транспортними засобами, під час огляду не виявлено.
Механізм даної дорожньо-транспортної пригоди міг бути наступним: в початковий момент ДТП, при русі автомобіля «MITSUBISHI Lancer» проїзною частиною автодороги С200810 сполученням «Глинна - Медова - Будилів» в межах вул. Шевченка, с. Медова, в напрямку до с. Будилів, останній зміщається ліворуч, виїжджає на узбіччя і кювет, що прилягають до зустрічної смуги руху, при цьому у нього виникає занос із розвертанням його навколо центру ваги в напрямку руху годинникової стрілки (про що свідчить слідова інформація зафіксована в протоколі огляду місцевості і на план-схемі до нього та характер і локалізація пошкоджень на транспортному засобі).
Переміщаючись узбіччям автомобіль пересікає польову дорогу, що примикає до автодороги С200810 ліворуч, якщо переміщатись в напрямку його руху. Рухаючись у боковому заносі в межах узбіччя і кювету, з розвертанням навколо центру ваги в напрямку руху годинникової стрілки, автомобіль колесами лівого борту контактує з виступаючими нерівностями ґрунтово-трав`янистого покриття, внаслідок чого під дією сили інерції рухомого ТЗ відбувається його перекидання на лівий бік, передню частину даху і правий лонжерон даху з подальшим обертанням навколо повздовжньої осі та переміщення його до місця зупинки після ДТП (в процесі такого переміщення (з обертанням навколо повздовжньої осі) відбувається контактування виступаючих частин автомобіля з насипом ґрунту, що розміщений за межами проїзної частини дороги).
При переміщені даного транспортного засобу від виїзду на узбіччя, що прилягає до зустрічної смуги руху до місця зупинки після ДТП виникають: сліди юзу коліс автомобіля, пошкодження дорожнього покриття польової дороги, зриви ґрунту та осип уламків ТЗ, що зафіксовані в протоколі огляду місцевості від 15.05.2022 та на план-схемі додатку до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.05.2022;
-висновком, проведеної судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-22/6820-ІТ від 26.07.2022, з якої вбачається, що при заданому слідством комплексі вихідних даних, в умовах цієї дорожньо-транспортної ситуації, яка склалася, водій автомобіля MITSUBISHI Lancer повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)»), 10.1, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, в цій дорожній обстановці, водій автомобіля MITSUBISHI Lancer мав технічну можливість запобігти настанню події даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України.
При заданому слідством комплексі вихідних даних, на момент проведення експертизи невідомі причини технічного характеру, які б завадили водію автомобіля MITSUBISHI Lancer діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, отже його дії в умовах виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди не відповідали вказаним вимогам цих Правил.
Враховуючи заданий слідством механізм дорожньо-транспортної ситуації та заданий комплекс вихідних даних, в цій дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автомобіля MITSUBISHI Lancer вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходилася в причинному зв`язку з настанням цієї дорожньо-транспортної пригоди.
В діях водія автомобіля MITSUBISHI Lancer, при заданому слідством комплексі вихідних даних, вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України.
Для оцінки дій водія автомобіля MITSUBISHI Lancer з точки зору їх відповідності вимогам п. 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)») Правил дорожнього руху України, спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно і така оцінка експертом-автотехніком не проводиться.
При встановлених слідством обставинах дорожньо-транспортної пригоди та заданому комплексі вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані із невідповідністю дій водія автомобіля MITSUBISHI Lancer вимогам п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, під час керування цим транспортним засобом, що призвели до втрати поперечної стійкості транспортного засобу, виникнення заносу та некерованого виїзду транспортного засобу за межі проїзної частини дороги з наступним його перекиданням;
-довідкою Головного сервісного центру України МВС регіонального сервісного центру в Тернопільській області №31/19-1725 від 30.06.2022, з якої вбачається, що у Єдиному державному реєстрі МВС України не міститься відомостей щодо отримання посвідчення водія гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Окрім того, з метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, установлення обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також з питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено процесуальні рішення, документи та інші матеріали, що подані стороною обвинувачення, які складені та зібрані стороною обвинувачення під час здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та підтверджують законність і правомірність проведення процесуальних дій у зазначеному кримінальному провадженні.
Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікує його дії за ч.3 ст.286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.
Як неодноразово вказував Верховний Суд, щире каяття – це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.
Оцінюючи поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, його дії щодо полегшення страждань та часткової компенсації шкоди потерпілій, а також те, що він повністю визнав свою винуватість та жалкує про скоєння ним злочину, засуджує свою протиправну поведінку та в процесі судового розгляду справи надавав правдиві показання, суд відповідно до ст.66 КК України відносить зазначене до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого – щире каяття.
Сторона захисту наполягала на визнанні обставиною, що пом`якшує покарання – добровільне часткове відшкодування завданого збитку, проте, суд не може погодитися з таким твердженням, оскільки часткова моральна компенсація близькому родичу не є збитком та не може бути відшкодована. При цьому слід рахувати, що сталися непоправні наслідки – смерть особи. Життя особи є найвищою соціальною цінністю і законодавство не містить його матеріального оціночного виразу в грошовому еквіваленті. Отже, така пом`якшуюча обставина як добровільне відшкодування завданого збитку - відсутня.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, його молодий вік, сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
При призначенні покарання, суд враховує положення ч. 1 ст. 69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, (…) призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021)
Однак, органом досудового слідства та судом не були встановлені обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосування ст. 69 КК України.
Крім того, відповідно до вимог статті 75 КК України, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З урахуванням наведеного, підстави для застосування до ОСОБА_7 положень ст. 75 КК України відсутні.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання за ч.3 ст.286-1 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
У той же час, враховуючи встановлені під час судового розгляду допущені ОСОБА_7 порушення Правил дорожнього руху, наслідки вчиненого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахувати з часу його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Згідно ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 15.05.2022 по 12.10.2022, включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Крім того, потерпілою ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 1 000 000 гривень.
При обґрунтуванні свої позивних вимог на відшкодування моральної шкоди потерпіла ОСОБА_11 зазначає, що у результаті скоєного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 , загинула її внучка ОСОБА_16 , з якою спільно проживала. Мати ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, у зв`язку з чим розпорядженням голови Козівської районної ради державної адміністрації Тернопільської області від 24.07.2020 №173/01-05/1 її було призначено піклувальником (опікуном) неповнолітньої ОСОБА_16 .
Поряд з цим, потерпіла, обґрунтовуючи заподіяну їй моральну шкоду, вказує на душевні та моральні страждання, негативні емоції та переживання, яких вона зазнала внаслідок раптової та передчасної загибелі ОСОБА_16 , що завдало невимовного болю від непоправної втрати близької людини, яку вона сильно любила, ростила і виховувала. ОСОБА_16 наповнювала змістом її життя. В ній вона знаходила віддушину і підтримку, постійно отримувала допомогу у повсякденних справах. Натомість, після її смерті, усе в домі нагадує як про ОСОБА_33 , так і про її трагічну та непоправну втрату, адже жодні зусилля не зможуть повернути її до життя, вона більше не зможе бути поряд з нею. Потерпіла зазначає, що трагічна загибель ОСОБА_16 назавжди забрала її душевний спокій, оселивши в душі відчуття розпачу, безнадійності та безпорадності, зруйнувала її мрії та сподівання щодо майбутнього ОСОБА_34 , залишивши по собі біль і порожнечу. Крім цього, додаткових моральних страждань їй додає усвідомлення того, що друга її внучка ОСОБА_35 залишилась спочатку без матері, а тепер і без сестри ОСОБА_34 .
Також, потерпіла вказує, що через душевний біль та гнітючі психологічні переживання погіршилось її самопочуття, психічний стан. Вона постійно перебуває у пригніченому настрої, проявляється депресія, безсоння, загальна слабкість, знесиленість, погіршилось фізичне здоров`я. Спогади про ОСОБА_33 не дозволяють їй повернутись до звичного способу життя, заважають зосередитись, поглиблюючи душевні страждання. Тобто своїми неправомірними діями обвинувачений ОСОБА_7 спричинив потерпілій моральні страждання, які ОСОБА_11 оцінює у 1 000 000 грн.
У судовому засіданні потерпіла та її представник повністю підтримали свої позовні вимоги, доповнень, уточнень, додаткових доказів не надавали.
Прокурор підтримав цивільний позов потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_7 на початку судового розгляду визнав цивільний позов лише в сумі 300 000 гривень. 
Захисник обвинуваченого просив врахувати часткове добровільне відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди, а саме, кошти, які перераховано потерпілій в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 154086 грн (124050 грн, 20040 грн, 9996 грн).
Відповідно до вимог ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст.128 КПК України).
Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, ч.4 ст.12 ЦПК України).
Крім того, згідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
У п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 645/4359/18, що згідно з ч.2 ст.1167 ЦК, фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку зі смертю членів її сім`ї чи близьких родичів, має право на відшкодування моральної шкоди. За правилами ч.2 ст.1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Крім того, як зазначається у Рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії», від 09 лютого 2007 року у справі «Білуха проти України», в окремих випадках визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, завдану особі.
Більше того, згідно позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), викладеної у постанові від 15 грудня 2020 року, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_11 цивільного позову про відшкодування моральної шкоди та стягнення з ОСОБА_7 на її користь суму 1 000 000 гривень, то він підлягає задоволенню в повному обсязі.
Дослідженими судом доказами підтверджується, що ОСОБА_11 , внаслідок злочину 15 травня 2022 року, безумовно завдано моральних страждань, яких позивач зазнала, внаслідок смерті своєї внучки, з якою проживала разом та була її опікуном. Сторона захисту, у змагальному процесі, не заперечувала, що позивач була близькою зі своєю внучкою, смерть якої, в результаті дій ОСОБА_7 , завдала їй неймовірних моральних страждань, родинну трагедію, спустошення від втрати близької людини, змусила змінювати свій уклад життя, продовжувати жити з думкою, що більше не побачить внучку.
Враховуючи глибину моральних страждань, керуючись вимогами розумності та справедливості, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_7 визнані частково позовні вимоги щодо моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає за необхідне цивільний позов задовільнити повністю. Вирішуючи цивільний позов, суд враховує також те, що під час судового розгляду обвинувачений добровільно відшкодував потерпілій моральну шкоду в сумі 154086 грн, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та не заперечується сторонами.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, із зарахуванням добровільно відшкодованої суми, а з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає стягненню на користь потерпілої ОСОБА_11 невідшкодована частина моральної шкоди у розмірі 845914 грн. 
Вказана сума не призведе до надмірного збагачення і буде справедливою сатисфакцією, що відповідатиме засадам розумності, зваженості, достатності, співмірності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, при яких було спричинено моральну шкоду, з оцінкою ступеня та обсягу моральних страждань потерпілої, вимушених змін у її життєвих стосунках.
Арешт, накладений, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2022 (справа №607/6156/22) на транспортний засіб «Mitsubishi lancer», р.н. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , 1996 року випуску, зеленого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 04.10.2019, належить ОСОБА_36 – скасувати, після набрання вироку законної сили.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Питання процесуальних витрат у цьому кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, – 

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 10 (десять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з часу його фактичного затримання в порядку виконання вироку.
Згідно ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 15.05.2022 по 12.10.2022, включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 845914 (вісімсот сорок п`ять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень, з урахуванням добровільно відшкодованих 154086 (сто п`ятдесят тисяч вісімдесят шість) гривень під час судового розгляду.

Арешт, накладений, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2022 (справа №607/6156/22) на транспортний засіб «Mitsubishi lancer», р.н. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , 1996 року випуску, зеленого кольору, який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 04.10.2019, належить ОСОБА_36 – скасувати, після набрання вироку законної сили.
Речові докази: автомобіль «Mitsubishi lancer», р.н. НОМЕР_3 , який знаходиться на спеціальному майданчику СПД (смт.Козова) ВП №1 (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області – повернути законному володільцю, після набрання вироку законної сили.
Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення: судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-22/4910-ІТ від 24.06.2022, судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/120-22/4912-ІТ від 29.06.2022, судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-22/6820-ІТ від 26.07.2022, всього на зальну суму 6984,86 грн (шість тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят шість копійок). 

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя	ОСОБА_1