ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/12587/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (далі – ТОВ «777 Трейдінг Груп», товариство, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі – митний орган, відповідач) про визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000148/2 від 17.06.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.05.2025 між ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та Saleh GmbH (Німеччина) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №DE2605/25, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити товар – автобус NEOPEAN vin НОМЕР_1 . Ціна транспортного засобу становить 75 000,00 Євро.
Оплата за контрактом проведена в повному обсязі відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №23 від 04.06.2025 та відповідно до інвойса 2025-24 від 10.06.2025 Saleh GmbH поставлено автобус NEOPLAN vin НОМЕР_1 .
З метою здійснення митного оформлення товару в режимі імпорту 20.05.2025 декларантом товариства в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №25UA205050023012U3 з описом товару «Автобус туристичний, що був у використанні: марка згідно з довідником - NEOPEAN модель згідно з довідником - N1217HD CITY LINER С - (кузов, шасі, рама) №WAGP15ZZXE5002603 - кількість сидячих місць, враховуючи місце водія - 53-призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування -тип двигуна - дизель-робочий об`єм циліндрів двигуна 12419 см. куб. - номер двигуна -невизначений-потужність – 324 kw- колісна формула - 6х2 -календарний рік виготовлення – 2014 - модельний рік виготовлення – 2014. Країна виробництва-(ОЕ) Торгівельна марка "NEOPLAN”».
На підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант разом з декларацією надав митному органу пакет документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару.
Однак, незважаючи на надання ТОВ «777 Трейдінг Груп» повного пакету документів, який виключає будь-які сумніви щодо митної вартості товару, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Волинською митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та 17.06.2025 декларанту надійшло повідомлення від митного органу про необхідність надання додаткових документів.
Позивач вказує, що повідомлення митниці не відповідає положенням статей 53, 54 Митного кодексу України (далі – МК України), зокрема митним органом не вказано, які складові митної вартості необхідно підтвердити шляхом надання витребуваних документів, не визначені обставини, які зумовили витребування додаткових документів, не обґрунтовано сумнівів щодо можливості обчислити числові значення митної вартості на підставі поданих документів.
Волинською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів від 17.06.2025 №UA205050/2025/000148/2 у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком.
Позивач уважає, що зауваження, які були вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, були зроблені без будь-якого аналізу змісту наданих до митного оформлення документів та направлених на вимогу митного органу додаткових документів.
На думку позивача, митним органом при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за правилами визначеними у спи 58 МК України.
Митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За таких умов позивач уважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості 17.06.2025 №UA205050/2025/000148/2 необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам МК України і підлягає скасуванню, а тому просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-14).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 85).
У відзиві на позовну заяву від 18.11.2025 представник відповідача заперечує проти позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції вказує, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: в контракті від 26.05.2025 №DE2605/25 (далі - Контракт), поданого до митного оформлення разом з ЕМД №25UA205050023012U3, на сторінці 1 в українській версії продавцем вказано SALEH Gmbh, тоді як в англійській версії - QUARI Omnibushandel Gmbh. Вказана розбіжність може свідчити про надання неправдивих відомостей стосовно придбання товару. Разом з тим, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.01.2020 № НОМЕР_2 виписане на компанію Xenotours Gmbh, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.06.2025 - на Chernetskyi Artem. Вказане свідчить про наявність ризиків надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару, та наявність третіх осіб в ланцюгу постачання товару, які не є стороною Контракту. Одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 МК України. Пунктом 4 Контракту передбачена 100% передоплата за товар. Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національним банком України від 28.07.2008 №216, передбачено обов`язкові реквізити, які повинні містити платіжні інструкції в іноземній валюті, зокрема, підпис(и) (власноручний(і)/електронний(і)) відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатись рахунком. З урахуванням викладеного, надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 04.06.2025 № 23 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216. Окрім того, оплата за товар згідно даної платіжної інструкції була проведена 04.06.2025. Тобто, на день видачі інвойсу № 2025-24 (10.06.2025) товар мав бути сплаченим. При цьому, в інвойсі від 10.06.2025 № 2025-24 відсутня інформація щодо отримання оплати за товар, та вказано: «Товар залишається власністю продавця до повної оплати». Окрім того, товар оформлено на експорт в Німеччині 02.06.2025 (згідно наданої копії митної декларації країни відправлення № 25DE720261185703B6), що не відповідає умові передоплати за товар, визначеній в пункті 4 Контракту (так як оплата згідно наданої копії платіжної інструкції в іноземній валюті №23 проведена лише 04.06.2025), що може свідчити про недостовірність наданого банківського платіжного документу.
Декларантом на вимогу було надано: проформу від 26.05.2025 б/н, договір про надання послуг від 03.06.2025 №03/06, акт прийому-передачі від 16.06.2025 №03/06, контракт від 26.05.2025 № DE2605/25 з виправленою сторінкою 1. Декларантом надано контракт від 26.05.2025 № DE2605/25 з виправленою сторінкою 1 в частині найменування продавця в англійській версії після вказання митним органом даної розбіжності в електронному повідомленні декларанту, що ставить під сумнів достовірність додатково наданого виправленого Контракту та відомостей, що в ньому вказані. В копії митної декларації країни відправлення від 02.06.2025 №25DE720261185703B6 вказано, що товар оформлено на експорт згідно рахунку проформи (при цьому, не вказано ні номера, ні дати даної проформи). У наданій декларантом проформі від 26.05.2025 б/н міститься запис «Транспортний засіб резервується до 28.05.2025, інакше проформа вважатиметься скасованою». Оплата згідно наданої копії платіжної інструкції в іноземній валюті №23 проведена лише 04.06.2025, отже надана декларантом проформа від 26.05.2025 б/н є недійсною згідно умов, викладених в цій проформі. Проформи, дійсної на дату експорту товару, яка вказана в копії митної декларації країни відправлення, та згідно якої товар оформлено на експорт, до митного оформлення не надано. 
Решту витребуваних документів декларант відмовився надати, про що зазначено в заяві від 16.06.2025 б/н.
Неподання позивачем витребуваних документів, зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.
Волинською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару митну вартість товару від 17.06.2025 №UA205050/2025/000148/2, згідно якого митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МА України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС.
За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено, - пасажирського автобуса ідентичної марки - «(ЕМД від 28.04.2025 №25UA400040009993U8). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено,- бувшого у використанні пасажирського автобуса марки NEOPLAN, моделі CITYLINER L, технічні характеристики: 12419 см3, 353 квт, загальна кількість місць, включаючи водія 55, календарний рік виготовлення 2014., модельний рік виготовлення 2014р, країна походження-EU, торгівельна країна- Бельгія, торгівельна марка- NEOPLAN, виробник: NEOPLAN, який ввозився з Бельгії на умовах поставки EXW Tildonk в тій же кількості, що і оцінюваний товар (1 шт), та час експорту якого є максимально наближеним до часу експорту оцінюваного товару. Рівень митної вартості оцінюваного товару, з урахуванням здійсненого коригування понесених витрат, пов`язаних з транспортуванням оцінюваного та подібного товару, різниця яких обумовлена різницею умовах поставки, відстані транспортування, становить 106356,185 євро за шт (105000 євро за шт - фактурна вартість подібного товару за ЕМД № 25UA400040009993U8 + 64680 грн задекларованих транспортних витрат по оцінюваному товару за ЕМД № 25UA205050023012U3 в перерахунку по курсу в євро на дату подання ЕМД № 25UA205050023012U3 - 16.06.2025). Коригування на обсяг партії не здійснювалося, оскільки оцінюваний товар ввезено в тій же кількості, що і товар за ЕМД № 25UA400040009993U8.
З урахуванням наведеного уважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару є такими, що відповідає вимогам митного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим (арк. спр. 88-96).
У відповіді на відзив від 19.11.2025 представник позивача просила адміністративний позов задовольнити з підстав, викладених у позові (арк. спр. 145-146).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за участі сторін за позовом ТОВ «777 Трейдінг груп» до Волинської митниці про визнання протиправними дій та скасування рішення (арк. спр. 149).
Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.
Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.
Між ТОВ «777 Трейдінг груп» (Покупець) та Saleh GmbH (Продавець) 26.05.2025 укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №DE2605/25 (арк. спр. 16-18), за умовами якого продавець зобов`язується поставити товар – автобус NEOPEAN vin НОМЕР_1 загальною вартістю 75 000,00 Євро.
Нормами пункту 3 контракту визначено, що умови поставки EXW – 50171 Kerpen Німеччина відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року. У день відвантаження продавець сповіщає про це покупця. У день отримання товару покупець сповіщає про це продавця. Товар супроводжується наступними документами: технічною документацією на транспортний засіб, комерційним інвойсом та іншими документами за запитом покупця. Термін відправки товару затверджується додатково.
Відповідно до пункту 4 контракту оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати – предоплата. Усі банківські накладні витрати в країні покупця несе покупець, усі інші банківські витрати несе продавець.
Товари, поставлені за контрактом, вважаються зданими продавцем і прийнятими покупцем після передачі свідоцтва транспортного засобу відповідно до ідентифікаційного номера Товару. (пункт 5 контракту).
Відповідно до рахунку від 10.06.2025 №2025-24 продавець поставив позивачу товар автобус NEOPEAN Cityliner C vin НОМЕР_1 на загальну суму 75 000,00 Євро (арк. спр. 22-23).
Для митного оформлення в режимі імпорту ввезеного на територію України транспортного засобу, а саме: «Автобус туристичний, що був у використанні: марка згідно з довідником- NEOPLAN модель згідно з довідником- N1217HD CITYLINER C-(кузов, шасі, рама)№ WAGP15ZZXE5002603-кількість сидячих місць, враховуючи місце водія -53- призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування-тип двигуна - дизель-робочий об`єм циліндрів двигуна12419см.куб.-номер двигуна -невизначений-потужність - 324kw-колісна формула - 6х2-календарний рік виготовлення - 2014-модельний рік виготовлення - 2014Країна виробництва-(DE) Торгівельна марка "NEOPLAN"» 16.06.2025 подав до Волинської митниці МД №25UA205050023012U3. Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 45 000,00 EUR (арк. спр. 48-49).
Для підтвердження митної вартості транспортного засобу позивачем додано: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 26.05.2025 №DE2605/25 (арк. спр. 16-18), рахунок-фактура (інвойс) від 10.06.2025 №2025-24 (арк. спр. 22-23), експортна митна декларація країни відправлення від 02.06.2025 №25DE7202611875703B6 (арк. спр. 44-47), калькуляція транспортних витрат від 16.06.2025 (арк. спр. 34), висновок експерта від 16.06.2025 №1468 (арк. спр. 82), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.01.2020 № НОМЕР_2 (арк. спр. 59-67), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 03.06.2025 L020755 (арк. спр. 108), платіжна інструкція від 04.06.2025 №23 (арк. спр. 28), сертифікат відповідності щодо відповідального затвердження колісного транспортного засобу (арк. спр. 101), фото (арк. спр. 117-119).
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності:
- в контракті від 26.05.2025 №DE2605/25, поданого до митного оформлення разом з ЕМД №25UA205050023012U3, на сторінці 1 в українській версії продавцем вказано SALEH Gmbh, тоді як в англійській версії - QUARI Omnibushandel Gmbh. Вказана розбіжність може свідчити про надання неправдивих відомостей стосовно придбання товар;
- разом з тим, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.01.2020 № НОМЕР_2 виписане на компанію Xenotours Gmbh, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.06.2025 - на Chernetskyi Artem. Вказане свідчить про наявність ризиків надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару, та наявність третіх осіб в ланцюгу постачання товару, які не є стороною Контракту;
- одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 МК України. Пункт 4 Контракту передбачена 100% передоплата за товар. Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національним банком України від 28.07.2008 №216, передбачено обов`язкові реквізити, які повинні містити платіжні інструкції в іноземній валюті, зокрема, підпис(и) (власноручний (і)/електронний(і)) відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатись рахунком. З урахуванням викладеного, надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 04.06.2025 № 23 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216;
- окрім того, оплата за товар згідно даної платіжної інструкції була проведена 04.06.2025. Тобто, на день видачі інвойсу № 2025-24 (10.06.2025) товар мав бути сплаченим. При цьому, в інвойсі від 10.06.2025 № 2025-24 відсутня інформація щодо отримання оплати за товар, та вказано: «Товар залишається власністю продавця до повної оплати». Окрім того, товар оформлено на експорт в Німеччині 02.06.2025 (згідно наданої копії митної декларації країни відправлення № 25DE720261185703B6), що не відповідає умові передоплати за товар, визначеній в пункті 4 Контракту (так як оплата згідно наданої копії платіжної інструкції в іноземній валюті №23 проведена лише 04.06.2025), що може свідчити про недостовірність наданого банківського платіжного документу.
Згідно статті 53 та статті 54 МК України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін наступні додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
Декларантом на вимогу було надано: проформу від 26.05.2025 б/н (арк. спр. 24-25), договір про надання послуг від 03.06.2025 №03/06, акт прийому- передачі від 16.06.2025 №03/06 (арк. спр. 35-37), контракт від 26.05.2025 № DE2605/25 з виправленою сторінкою 1 (арк. спр. 19-21).
Волинська митниця зауважила, що:
- декларантом надано контракт від 26.05.2025 № DE2605/25 з виправленою сторінкою 1 в частині найменування продавця в англійській версії після вказання митним органом даної розбіжності в електронному повідомленні декларанту, що ставить під сумнів достовірність додатково наданого виправленого Контракту та відомостей, що в ньому вказані;
- в копії митної декларації країни відправлення від 02.06.2025 №25DE720261185703B6 вказано, що товар оформлено на експорт згідно рахунку проформи (при цьому, не вказано ні номера, ні дати даної проформи). У наданій декларантом проформі від 26.05.2025 б/н міститься запис «Транспортний засіб резервується до 28.05.2025, інакше проформа вважатиметься скасованою». Оплата згідно наданої копії платіжної інструкції в іноземній валюті №23 проведена лише 04.06.2025, отже надана декларантом проформа від 26.05.2025 б/н є недійсною згідно умов, викладених в цій проформі;
- проформи, дійсної на дату експорту товару, яка вказана в копії митної декларації країни відправлення, та згідно якої товар оформлено на експорт, до митного оформлення не надано;
- відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.052012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» калькуляція транспортних витрат надається у разі, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу. При цьому, до митного оформлення разом з ЕМД № 25UA205050023012U3 декларантом надано калькуляцію від ТОВ «777 Трейдінг Груп», а додатково на вимогу надано копію договору про надання послуг від 03.06.2025 №03/06, укладеного між ТОВ «777 Трейдінг Груп» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець), та, відповідно, копію акту прийому- передачі. Фактично послуги з перевезення товару здійснювалися ОСОБА_1 , а отже, транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару, повинні надаватися безпосередньо від виконавця таких послуг; 
- окрім того, визначених Наказом №599, банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, митному органу не надано.
Декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що зазначено в заяві від 17.06.2025 б/н (зворот арк. спр. 105).
Оскільки документи, що були подані на вимогу митного органу, не усувають вищезазначені невідповідності, а інші додаткові документи не надано, тому відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000148/2 від 17.06.2025 (арк. спр. 55-56), відповідно до графи 33 даного рішення, у зв`язку з неможливістю застосування методу 2а (стаття 59 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари, які відповідають вимогам статті 59 МК України - митну вартість товару визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно зі статтею 60 МК України, на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (ЕМД від 28.04.2025 №25UA400040009993U8). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено, - бувшого у використанні пасажирського автобуса марки NEOPLAN, моделі CITYLINER L, технічні характеристики: 12419 см3, 353 квт, загальна кількість місць, включаючи водія 55, календарний рік виготовлення 2014., модельний рік виготовлення 2014р, країна походження- EU, торгівельна країна- Бельгія, торгівельна марка - NEOPLAN, виробник: NEOPLAN, який ввозився з Бельгії на умовах поставки EXW Tildonk в тій же кількості, що і оцінюваний товар (1 шт), та час експорту якого є максимально наближеним до часу експорту оцінюваного товару. Рівень митної вартості оцінюваного товару, з урахуванням здійсненого коригування понесених витрат, пов`язаних з транспортуванням оцінюваного та подібного товару, різниця яких обумовлена різницею умовах поставки, відстані транспортування, становить 106 356,185 євро за шт (105000 євро за шт - фактурна вартість подібного товару за ЕМД № 25UA400040009993U8 + 64680 грн задекларованих транспортних витрат по оцінюваному товару за ЕМД № 25UA205050023012U3 в перерахунку по курсу в євро на дату подання ЕМД № 25UA205050023012U3 - 16.06.2025). Коригування на обсяг партії не здійснювалося, оскільки оцінюваний товар ввезено в тій же кількості, що і товар за ЕМД № 25UA400040009993U8.
Також, у зв`язку з винесенням рішення, Волинською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/000506 (арк. спр. 57-58).
В подальшому, товар було випущено у вільний обіг за МД №25UA205050023174U6 від 17.06.2025 (арк. спр. 50-54) із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України.
Скориставшись правом, передбаченим пунктом 8 статті 55 МК України, позивачем надано додаткові пояснення разом із копією Договору про надання послуг від 04.06.2025 №04/06 та акту прийому передачі №04/06 від 16.06.2025 (арк. спр. 35-38); копію валютного Swift (арк. спр. 29); заяву на купівлю валюти (арк. спр. 31) та лист продавця від 14.07.2025 (арк. спр. 32-33).
Відповідач листом від 25.07.2025 №7.3-3/15-02/14/8841 повідомив, що підстави для скасування рішення про визначення митної вартості №UA205050/2025/000148/2 від 17.06.2025 та визнання заявленої митної вартості відсутні (арк. спр. 75-81).
Уважаючи рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000148/2 від 17.06.2025 протиправними, позивач звернувся з позовом до суду про його оскарження.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірні рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із МД документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, зокрема: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 26.05.2025 №DE2605/25 (арк. спр. 16-18), рахунок-фактура (інвойс) від 10.06.2025 №2025-24 (арк. спр. 22-23), експортна митна декларація країни відправлення від 02.06.2025 №25DE7202611875703B6 (арк. спр. 44-47), калькуляція транспортних витрат від 16.06.2025 (арк. спр. 34), висновок експерта від 16.06.2025 №1468 (арк. спр. 82), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.01.2020 № НОМЕР_2 (арк. спр. 59-67), сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 від 03.06.2025 L020755 (арк. спр. 108), платіжна інструкція від 04.06.2025 №23 (арк. спр. 28), сертифікат відповідності щодо відповідального затвердження колісного транспортного засобу (арк. спр. 101), фото (арк. спр. 117-119).
Декларантом на вимогу було надано: проформу від 26.05.2025 б/н (арк. спр. 24-25), договір про надання послуг від 03.06.2025 №03/06, акт прийому- передачі від 16.06.2025 №03/06 (арк. спр. 35-37), контракт від 26.05.2025 № DE2605/25 з виправленою сторінкою 1 (арк. спр. 19-21).
Пунктом 8 частини першої статті 55 МК України передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
Додатково, скориставшись правом, передбаченим пунктом 8 статті 55 МК України, позивачем надано додаткові пояснення разом із копією Договору про надання послуг від 04.06.2025 №04/06 та акту прийому передачі №04/06 від 16.06.2025 (арк. спр. 35-38); копію валютного Swift (арк. спр. 29); заяву на купівлю валюти (арк. спр. 31) та лист продавця від 14.07.2025 (арк. спр. 32-33).
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Відповідача в оскаржуваному рішенні зазначив про те, що в контракті від 26.05.2025 №DE2605/25, поданого до митного оформлення разом з ЕМД №25UA205050023012U3, на сторінці 1 в українській версії продавцем вказано SALEH Gmbh, тоді як в англійській версії - QUARI Omnibushandel Gmbh. Вказана розбіжність може свідчити про надання неправдивих відомостей стосовно придбання товар.
Натомість декларантом надано контракт від 26.05.2025 № DE2605/25 з виправленою сторінкою 1 в частині найменування продавця в англійській версії після вказання митним органом даної розбіжності в електронному повідомленні декларанту, натомість, на переконання відповідача, це ставить під сумнів достовірність додатково наданого виправленого Контракту та відомостей, що в ньому вказані.
Суд погоджується із позицією сторони позивача, що при підготовці проєкту контракту №DE2605/25 від 26.05.2025 в англійській версії була допущена описка в назві продавця, яка в подальшому була виправлена та на вимогу митного органу надано контракт від 26.05.2025 № DE2605/25 з виправленою сторінкою 1 в частині найменування продавця в англійській версії.
В Розділі 9 Контракту «Юридичні адреси та реквізити» було вірно зазначено всі реквізити продавця - SALEH Gmbh. Натомість така описка не має вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.
При цьому безпідставним є твердження відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 29.01.2020 № НОМЕР_2 виписане на компанію Xenotours Gmbh, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 10.06.2025 - на Chernetskyi Artem. Вказане, на думку відповідача, свідчить про наявність ризиків надання неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання товару, та наявність третіх осіб в ланцюгу постачання товару, які не є стороною Контракту.
Суд зауважує, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.
З поданих декларантом документів (контракту №DE2605/25 від 26.05.2025) зрозуміло, що продавцем є компанія SALEH Gmbh (Німеччина). Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.
Крім того, за умовами контракту №DE2605/25 від 26.05.2025 товар супроводжується тимчасовим транзитним технічним паспортом на транспортний засіб (пункт 3), тобто свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 03.04.2025 №HL559939 та від 12.05.2025 №А56263826 з врахуванням положень Директиви Ради Європейського Союзу 1999/37/ЄС від 29.04.1999 «Про реєстраційні документи на транспортні засоби» було передано продавцем ТОВ «777 Трейдінг груп» як підстава для розпорядження транспортним засобом та як дозвіл для руху транспортного засобу для його вивезення за межі Європейського Союзу.
Варто зауважити, що наданих свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу, в графі С.4с чітко вказано, що наявність свідоцтва у особи не підтверджує його права власності на транспортний засіб (арк. спр. 59-67).
Суд зазначає, що видача свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не впливають на формування складових митної вартості товару, тож не може бути підставою для витребовування додаткових документів чи невизнання митної вартості.
Також чинним, законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.
Більше того, суд зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.
Отже, розбіжності щодо власника у свідоцтві про реєстрацію транспортних засобів не обґрунтовують сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів та не містять об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню щодо числової вартості транспортного засобу. Зазначені обставини досліджені Верховним Судом, позиція Верховного Суду викладена у постанові від 19.06.2020 (справи №1.380.2019.002044, адміністративне провадження №К/9901/31560/19, №К/9901/34055/19 (ЄДРСРУ №89928600).
Волинська митниця також зазначає, що одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 МК України. Пункт 4 Контракту передбачена 100% передоплата за товар. Положенням про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженим постановою Правління Національним банком України від 28.07.2008 №216, передбачено обов`язкові реквізити, які повинні містити платіжні інструкції в іноземній валюті, зокрема, підпис(и) (власноручний (і)/електронний(і)) відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має(ють) право розпоряджатись рахунком. З урахуванням викладеного, надана копія платіжної інструкції в іноземній валюті від 04.06.2025 № 23 не може бути взята до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216
Як видно з матеріалів справи, оплата товару за контрактом №DE2605/25 від 26.05.2025 проведена позивачем з використанням системи Інтернет-Банкінг АТ «Перший Український міжнародний банк». Тобто, платіжна інструкція в іноземній валюті №23 від 04.06.2025 підписана шляхом накладення відповідного електронно-цифрового підпису у передбаченому договором з банком порядку та як наслідок не містить відміток виконавця надавача платіжних послуг.
Кваліфікований електронний підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. КЕП накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (Закон України «Про електронні довірчі послуги»).
Суд звертає увагу, що платіжна інструкція в іноземній валюті містить штамп АТ «Перший Український міжнародний банк» про проведення платежу банком, що підтверджує безсумнівність здійснення оплати за товар відповідно до контракту №DE2605/25 від 26.05.2025.
В пункті 54 частини першої статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» видно, що платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.
Стаття 40 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції. Зазначена ініціатором у платіжній інструкції інформація має передаватися без змін незалежно від залучення до виконання платіжної операції надавачів платіжних послуг, задіяних як посередники, комерційні агенти, чи використання платіжних систем.
Надавач платіжних послуг платника приймає до виконання надану ініціатором платіжну інструкцію або відмовляє у її прийнятті в порядку, визначеному цим Законом. Платіжна інструкція може бути відкликана в порядку, визначеному цим Законом. Надавач платіжних послуг зобов`язаний забезпечити фіксування в операційно-обліковій системі дати і часу надходження платіжної інструкції, прийняття її до виконання (або відмови в її прийнятті), виконання платіжної інструкції.
Частина друга статті 47 Закону України «Про платіжні послуги» встановлено, що у разі зазначення платником у платіжній інструкції дати валютування надавач платіжних послуг платника зобов`язаний забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок надавача платіжних послуг отримувача протягом операційного дня в зазначену дату валютування. До настання дати валютування сума платіжної операції обліковується на рахунку надавача платіжних послуг платника.
Згідно з частиною першою статті 48 Закону України «Про платіжні послуги» надавачі платіжних послуг зобов`язані забезпечити виконання платіжної операції в повній сумі, зазначеній у платіжній інструкції, якщо інше не визначено цим Законом або договором між надавачем платіжної послуги та користувачем.
Надана ТОВ «777 Трейдінг Груп» платіжна інструкція в іноземній валюті №23 від 04.06.2025 не відкликалася, вона містить усю необхідну інформацію для здійснення перерахунку коштів, в тому числі вказівку на дату та номер контракту, а також ціну товару.
Правові висновки щодо протиправності дій митного органу в неприйнятті/відхиленні платіжних інструкцій в іноземній валюті викладені в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №810/2784/18 та від 11.04.2022 у справі №1.380.2019.006980.
Отже, в даному випадку, такі доводи митного органу є безпідставними та необґрунтованими, що узгоджується із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.08.2025 у справі №140/885/25.
Суд також враховує, що позивачем додатково, скориставшись правом, передбаченим пунктом 8 статті 55 МК України, надано додаткові пояснення разом із копією валютного Swift-переказу №Р2506043906093 (арк. спр. 29-30), що додатково підтверджує здійснення оплати за товар.
В оскаржуваному рішенні відповідачем зазначається, що відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» калькуляція транспортних витрат надається у разі, якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу. При цьому, до митного оформлення разом з ЕМД № 25UA205050023012U3 декларантом надано калькуляцію від ТОВ «777 Трейдінг Груп», а додатково на вимогу надано копію договору про надання послуг від 03.06.2025 №03/06, укладеного між ТОВ «777 Трейдінг Груп» (замовник) та ОСОБА_1 (виконавець), та, відповідно, копію акту прийому- передачі. Фактично послуги з перевезення товару здійснювалися ОСОБА_1 , а отже, транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару, повинні надаватися безпосередньо від виконавця таких послуг. Окрім того, визначених Наказом №599, банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, митному органу не надано.
Наказом №599 затверджені Правила заповнення декларації митної вартості. Ці Правила в частині заповнення графи 20 роз`яснюють, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Так, транспортні витрати підтверджені договором про надання послуг від 03.06.2025 №03/06 (арк. спр. 35-37), відповідно до пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати послуги з транспортування автобусу NEOPLAN, з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 з місця знаходження вантажу за адресою: Кергеп (Німеччина) до пункту його призначення за адресою: місто Ковель, вулиця Володимирська 151, Волинська область, Україна.
Пунктом 5.2 вказаного договору визначено, що вартість послуг, що надаються виконавцем, за умовами даного договору становить 67 200,00 грн. Сторони вправі шляхом підписання акту прийому-передачі наданих послуг збільшити чи зменшити суму базової вартості наданих послуг, що не є підставою для зміни умов договору (в такому випадку акт приймання-передачі наданих послуг матиме силу додаткової угоди в цьому договору).
Актом прийому-передачі від 16.06.2025 до наведеного договору передбачено, що виконавець передав, а замовник прийняв виконані роботи, а саме послуги з транспортування автобусу NEOPLAN, з ідентифікаційним номером WAGP15ZZXE5002603 з місця знаходження вантажу за адресою: Кергеп (Німеччина) до пункту його призначення за адресою: місто Ковель, вулиця Володимирська 151, Волинська область, Україна становить 67 200,00 грн, в тому числі вартість транспортування за межами митної території України становить 64 680,00 грн, в тому числі вартість транспортування митною території України 2 520,00 грн (арк. спр. 38) 
Відповідно до калькуляції витрат по доставці автобуса NEOPLAN ідентифікаційним номером НОМЕР_1 витрати на транспортування за маршрутом Кергеп (Німеччина) - Ковель (Україна) становлять 67 200,00 грн, в тому числі по маршруту Кергеп (Німеччина) - Ягодин Україна 64 680,00 грн; по маршруту Ягодин-Ковель 2 520,00 грн (арк. спр. 34). Калькуляцією також підтверджено, що страхування за рахунок ТОВ «777 Трейдінг груп» не здійснювалося, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.
Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
На думку суду, подані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на транспортування є достатніми та повною мірою відповідають вимогам Наказу №559.
До того ж суд зазначає, що Волинською митницею, при коригуванні митної вартості, враховано 64 680,00 грн задекларованих транспортних витрат по оцінюваному товару за ЕМД № 25UA205050023012U3, що додатково свідчить про безпідставність висновків щодо не підтвердження таких витрат
Також позивачем до суду додатково надані платіжні інструкції №405 від 09.10.2025, №406 від 09.10.2025, №407 від 09.10.2025 та №408 від 09.10.2025 (арк. спр. 40-43), що підтверджують здійснення розрахунків між ТОВ «777 Трейдінг Груп» та ОСОБА_1 на підставі договору про надання послуг від 03.06.2025 №03/06.
Суд зазначає, що висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Суд зауважує, що дана позиція узгоджується, щодо встановлених відповідачем розбіжностей, узгоджується із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2026 у справі №140/1621/25, від 17.12.2025 у справі № 140/5659/25, від 17.12.2025 у справі № 140/3659/25 та інших.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Волинська митниця окрім того, вказує, що оплата за товар згідно даної платіжної інструкції була проведена 04.06.2025. Тобто, на день видачі інвойсу № 2025-24 (10.06.2025) товар мав бути сплаченим. При цьому, в інвойсі від 10.06.2025 № 2025-24 відсутня інформація щодо отримання оплати за товар, та вказано: «Товар залишається власністю продавця до повної оплати». Окрім того, товар оформлено на експорт в Німеччині 02.06.2025 (згідно наданої копії митної декларації країни відправлення № 25DE720261185703B6), що не відповідає умові передоплати за товар, визначеній в пункті 4 Контракту (так як оплата згідно наданої копії платіжної інструкції в іноземній валюті №23 проведена лише 04.06.2025), що може свідчити про недостовірність наданого банківського платіжного документу.
Окрім того, в копії митної декларації країни відправлення від 02.06.2025 №25DE720261185703B6 вказано, що товар оформлено на експорт згідно рахунку проформи (при цьому, не вказано ні номера, ні дати даної проформи). У наданій декларантом проформі від 26.05.2025 б/н міститься запис «Транспортний засіб резервується до 28.05.2025, інакше проформа вважатиметься скасованою». Оплата згідно наданої копії платіжної інструкції в іноземній валюті №23 проведена лише 04.06.2025, отже надана декларантом проформа від 26.05.2025 б/н є недійсною згідно умов, викладених в цій проформі.
Суд враховує, що скориставшись правом, передбаченим пунктом 8 статті 55 МК України, позивачем до митного органу було надано лист SALEH Gmbh від 14.07.2025, яким зазначено, що оплату за транспортний засіб було отримано, жодних претензій до товариства немає та підставою для укладання Договору №DE2605/25 від 26.05.2025 був проформа рахунок від 26.05.2025, а для створення MRN №25DE7202611875703B6 від 02.05.2025 використовувався проформа-рахунок від 29.05.2025 (арк. спр. 32-33).
Враховуючи зазначене суд приходить до переконання, що жодних неузгодженостей між зазначеними вище документами не встановлено. Оформлення експортної митної декларації здійснювалось безпосередньо SALEH Gmbh на підставі проформа-рахунок від 29.05.2025. Оплата за товар була здійснена позивачем в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується контрагентом, а тому наведена митним органом позиція є безпідставною.
Суд також уважає за належне зазначити, що контрактом №DE2605/25 від 26.05.2025, укладеним між ТОВ «777 Трейдінг груп» (покупець) та SALEH Gmbh (Німеччина), визначено предмет, ціну, умови поставки, оплати, здачі і приймання товару (арк. спр. 19-21). 
Ціна товару в рахунку від 10.06.2025 №2025-24 (75 000,00 Євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №25UA205050023012U3 (графа 22) (арк. спр. 22-23).
Станом на дату розгляду справи відповідно до платіжної інструкції в іноземній валюті №23 від 04.06.2025 та Swift-переказу №Р2506043906093 позивач сплатив на користь експортера 75 000,00 Євро (арк. спр. 28-29), у призначенні платежу є посилання на контракт №DE2605/25 від 26.05.2025, що в свою чергу додатково підтверджує ціну товару.
Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Суд зазначає, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Однак за обставин цієї справи відповідач не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Вимога митного органу про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; виписки з бухгалтерської документації; копії митної декларації країни відправлення; висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Однак, за обставин цієї справи митний орган не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).
При цьому вимога митного органу надати договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, може мати місце тоді, якщо позивач вступав у договірні відносини із третіми особами, проте жодні докази у справі не вказують на такі обставини.
Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).
З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника (підтримана постановою Верховного Суду від 27.02.2025 у справі № 300/784/24).
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 11.11.2021 у справі № 808/1411/17, від 10.06.2021 у справі № 815/6854/17, від 14.07.2020 у справі № 809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару, і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Таким чином, доводи митного органу про наявність істотних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи та суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.
З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Можливість поставки товару іншим покупцям за більшою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірного рішення відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а спирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.
Сам факт здійснення митого оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.
Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 у справі № 815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митною органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом у постанові від 10.10.2019 у справі № 809/1469/16.
Таким чином, з огляду на зазначене, суд констатує, що прийняте Волинською митницею рішення про коригування митної вартості товару від 17.06.2025 №UA205050/2025/000148/2 є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно із частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).
Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 5 447,39 грн (п`ять тисяч чотириста сорок сім гривень 39 копійок), який сплачений згідно із платіжною інструкцією від 20.10.2025 №414 (арк. спр. 15).
Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, будинок 124, ідентифікаційний код юридичної особи 44356571) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000148/2 від 17 червня 2025 року.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у розмірі 5 447,39 грн (п`ять тисяч чотириста сорок сім гривень 39 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя В.І. Смокович