ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/11731/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності та дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) із позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльність щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі також Реєстр) відомостей про виключення з військового обліку військовозобов`язаних на підставі рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі – ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 ) від 23 листопада 2016 року №89, оформленого протоколом, про визнання непридатним до військової служби згідно зі статтею 46а графи ІІ наказу Міністерства оборони України від 2008 року №402 з виключенням з військового обліку; зобов`язання внести відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних на підставі рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23 листопада 2016 року №89, оформленого протоколом, про визнання непридатним до військової служби згідно зі статтею 46а графи ІІ наказу Міністерства оборони України від 2008 року №402 з виключенням з військового обліку; визнання протиправними дій щодо оголошення у розшук за порушення правил військового обліку та зобов`язання зняти з розшуку шляхом внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та направити цю інформацію до відповідного відділу поліції.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23 листопада 2016 року №89 визнаний непридатним до військової служби (стаття 46а графи ІІ наказу Міністерства оборони України від 2008 року №402) з виключенням з військового обліку. Натомість 11 серпня 2025 року із відомостей застосунку “Резерв+” йому стало відомо, що відповідач не вніс до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів запис про виключення його з військового обліку на підставі вказаного рішення. Окрім того, з невідомих причин у Реєстрі наявні відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Позивач стверджує, що у вересні 2025 року подав відповідачу заяву про виключення його на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок та військову службу” з військового обліку. Проте відповідач цих дій не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність. На переконання позивача, наявність рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23 листопада 2016 року №89 про визнання непридатним до військової служби за станом здоров`я свідчить про безпідставність розшуку, затримання та доставлення до відповідача для складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
З наведених підстав просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.54-55). В обґрунтування цієї позиції вказав, що у відповідь на звернення представника позивача щодо уточнення інформації про статус ОСОБА_1 було роз`яснено, що для належного оформлення відповідних змін в Реєстрі останньому необхідно звернутися до відповідача з документами, що посвідчують особу, та військово-обліковим документом для встановлення його наявності, актуальності та справжності внесених записів у ньому.
Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.
Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23 листопада 2016 року №1107 (а.с.9) ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно зі статтею 46а групи ІІ наказу Міністерства оборони України №402 від 2008 року. Довідка видана на підставі витягу з книги протоколів засідань ВЛК від 23 листопада 2016 року №89.
З військово-облікового документа, сформованого у застосунку “Резерв+” станом на 11 серпня 2025 року (а.с.12-18), встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 та має статус військовозобов`язаного; тут же наявний запис про порушення правил військового обліку та що дані позивачем уточнено вчасно (24 травня 2024 року).
На запит представника позивача про причини внесення запису про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та надання копії рішення ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23 листопада 2016 року №89 відповідач листом від 03 вересня 2025 року №7432 повідомив, що ОСОБА_1 згідно з інформацією Реєстру “Оберіг” порушив правила військового обліку – не став на облік як військовозобов`язаний; для належного оформлення військово-облікових документів та для внесення необхідних змін до Реєстру (для зняття порушення) йому потрібно особисто звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_7 , надавши документ, що посвідчує особу, та військово-обліковий документ (а.с.20).
28 вересня 2025 року позивач рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення направив на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 заяву від 25 вересня 2025 року, у якій просив виключити його з військового обліку військовозобов`язаних та внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (а.с.21), яка залишилася без відповіді (про інше докази суду не надано).
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Закон України від 25 березня 1992 року №2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі – Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби. 
Згідно із частиною третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Частина дев`ята статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадян України поділяє на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-ХІІ).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 30 грудня 2022 року №1487 затвердив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” (далі - Закон №1951-VIII) єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
Частинами першою, другою статті 14 Закону №1951-VIII передбачено, що ведення Реєстру включає: 1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; 2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами; 3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення. У разі якщо відомості про призовника, військовозобов`язаного, резервіста вносяться до Реєстру вперше, автоматично формується окремий номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка здійснила запис (у електронній формі).
За приписами частин першої статті 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Як унормовано частинами п`ятою, восьмою, дев`ятою статті 5 Закону №1951-VIII, органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.
Відповідно до статті 14-1 Закону №1951-VІІІ електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Електронний кабінет реалізовано у форматі застосунку “Резерв+”.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені статтею 9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
За змістом позовних вимог позивач оскаржує бездіяльність відповідача щодо невнесення у Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про його виключення з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону №2232-XII з огляду на те, що ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23 листопада 2016 року №89 він визнаний непридатним до військової служби, про що ІНФОРМАЦІЯ_8 видав довідку від 23 листопада 2016 року №1107 (а.с.9).
Наказом Міністерства оборони України 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, далі - Положення №402).
Пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 (в редакції станом на 23 листопада 2016 року) установлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (пункт 2.1 глави 2 розділу І Положення №402).
Пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час. Медичний огляд проводиться військово-лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
За приписами пункту 2.1, 2.7 глави 2 розділу ІІ Положення №402 організація медичного огляду призовників і допризовників покладається на районні (міські) комісії з питань приписки і районні (міські) призовні комісії, в областях - на обласні призовні комісії та призовні комісії Автономної Республіки Крим і міста Києва. Під час огляду призовників лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. При цьому враховуються характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, а також освіта, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, які ставить військова служба до стану здоров`я у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ.
Пунктом 2.9 глави 2 розділу ІІ Положення №402 установлено, що під час проходження військово-лікарської комісії призовником, лікар виносить одну з таких постанов: а) придатний до військової служби за графами ТДВ “А” 1-11; б) тимчасово непридатний до військової служби. Потребує лікування (динамічного спостереження) на термін до ______; в) підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та повторний медичний огляд; г) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час; ґ) непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Згідно з пунктом 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого: здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.
Статтею 37 Закону №2232-ХІІ врегульовані підстави для взяття на військовий облік та зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (частини перша-п`ята); виключення з військового обліку у відповідних ТЦК та СП (частина шоста).
Тобто, законодавець виокремлює поняття “зняття з військового обліку” та “виключення з військового обліку”, при цьому різними є як підстави, так і правові наслідки зняття або виключення з військового обліку.
Відповідно до частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ (станом на 23 листопада 2016 року) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу; 2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів; 3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) припинили громадянство України; 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину; 7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; 8) не отримали до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності; 9) померли.
Частина шоста статті 37 Закону №2232-ХІІ у чинній на даний час редакції також як підставу для виключення з військового обліку визначає визнання громадянина непридатним до військової служби (пункт 3).
Необхідно зазначити, що процедурно рішення про виключення громадянина України з військового обліку означає, що ця особа більше не перебуває на військовому обліку та втрачає статус військовозобов`язаного/резервіста.
У постанові від 21 травня 2025 року у справі №280/2880/24 Верховний Суд на підставі аналізу положень Закону №2232-XII виснував, що громадяни, які підлягають виключенню з військового обліку, втрачають статус військовозобов`язаного, в той же час зняті з військового обліку продовжують перебувати в статусі військовозобов`язаних.
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23 листопада 2016 року №1107 (а.с.9) ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно зі статтею 46а групи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402); вказана довідка містить підставу для її видачі - витяг з книги протоколів засідань ВЛК від 23 листопада 2016 року №89.
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_2 володіє інформацією про визнання позивача військово-лікарською комісією непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Відповідач має доступ до книг протоколів засідань ВЛК, книг алфавітного обліку.
Як установлено частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідачем не надано доказів, які б спростовували підставність видачі ІНФОРМАЦІЯ_9 довідки від 23 листопада 2016 року №1107, тобто, що рішення ВЛК від 23 листопада 2008 року №89 щодо ОСОБА_1 є скасованим у встановленому порядку.
Зважаючи на те, що позивач був визнаний непридатним за станом здоров`я до військової служби із виключенням з військового обліку, то він не є військовозобов`язаним.
Обов`язок дотримання процедури виключення особи з військового обліку, як вже зазначалось вище, покладено на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Саме відповідач зобов`язаний був внести відомості до Реєстру про те, що позивач виключений з військового обліку у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби військово-лікарською комісією.
Відповідач всупереч приписам чинного законодаства не завершив процедуру виключення позивача з військового обліку та не вніс відповідні відомості до Реєстру.
Після виключення з військового обліку на підставі пункту 3 частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ через непридатність до військової служби, без визнання підробленими відповідних документів чи переогляду зі встановленням іншого медичного діагнозу, відповідач не мав правових та фактичних підстав повторно взяти позивача на військовий облік.
Однак фактично відповідач взяв на військовий облік особу, яка була раніше виключена з військового обліку і постановці на обік повторно не підлягає.
Суд зауважує, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткові обов`язки щодо повторного взяття на військовий облік військовозобов`язаних за відсутності законодавчо визначених для цього підстав.
При цьому ні Закон №2232-ХІІ, ні Закон №1951-VІІІ не передбачають обов`язку особистого фізичного відвідування особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки для ініціювання питання внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби за станом здоров`я.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що оскільки відповідач допустив протиправну бездіяльність у зв`язку із невнесенням до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку військовозобов`язаних, то взаємопов`язані позовні вимоги у цій частині позову належить задовольнити.
Матеріалами справи також встановлено, що у розширеному витягу із застосунку “Резерв+” є відмітка про порушення позивачем правил військового обліку, при тому що останній уточнив облікові дані щодо себе вчасно (24 травня 2024 року). У листі від 03 вересня 2025 року №7432 відповідач повідомив, що у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 правил військового обліку, інформація передана до органів Національної поліції (а.с.20).
Натомість суд зазначає, що відповідачем не обґрунтовано та не доведено обставини порушення позивачем правил військового обліку, а факт виключення його з військового обліку на підставі рішення ВЛК про непридатність до військової служби за станом здоров`я вказує на протиправність внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку з боку ОСОБА_1 з усіма наслідками.
Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позов у цій частині належить задовольнити у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач сплатив судовий збір у сумі 2422,40 грн, що підтверджується квитанціями від 09 жовтня 2025 року та від 24 жовтня 2025 року, виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.8, 36, 48, 50).
У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у сумі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності та дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати у сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн 40 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк