УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/4605/25 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі: 
головуючого  Павицької Т.М.,
суддів   Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/4605/25 за поданням виконавчого комітету Брониківської сільської ради Житомирської області, як органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення опікуна від повноважень та призначення опікуна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 жовтня 2025 року,  постановлену під головуванням судді Михайловської А.В., присяжних Ковальчук Н.Ю., Дюбо О.С. у м. Звягелі,
в с т а н о в и в :
У серпні 2025 року опікунська рада при виконавчому комітеті Брониківської сільської ради Житомирської області звернулася до суду із поданням у якому просила звільнити ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_4 та призначити ОСОБА_3 опікуном над останнім. В обґрунтування подання вказувала, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23.04.2015 у справі № 285/338/15-ц ОСОБА_2 визнано недієздатним та опікуном над ним призначено його матір ОСОБА_1 . Остання на даний час не може виконувати обов`язок опікуна у зв`зку із станом здоров`я. При цьому, брат недієздатного ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_2 за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна, тому орган опіки та піклування подав до суду дане подання.
Ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні подання виконавчого комітету Брониківської сільської ради Житомирської області, як органу опіки та піклування.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення подання. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала є незаконною, та такою, що не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України. Суд не звернув уваги, що вона є особою похилого віку та потребує стороннього догляду. Із судового рішення не зрозуміло чому ОСОБА_3 не може бути опікуном. Згідно ст. 64 ЦК України передбачено які особи не можуть бути опікуном і ОСОБА_3 до таких категорій не відноситься.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено судом першої інстанції, що  відповідно до довідки МСЕК від 03.12.2004 та висновку ЛК, ОСОБА_3 встановлена перша група інвалідності, у зв`язку з чим, він потребує стороннього догляду.
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/338/15-ц від 23.04.2015 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним та встановлено над ним опіку, призначено опікуном над ним його матір ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про смерть, батько особи, щодо якого вирішується питання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
04 липня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до органу опіки та піклування із заявою про звільнення її від обов`язків опікуна над сином ОСОБА_2 , оскільки за станом здоров`я вона не може виконувати покладені на неї обов`язки опікуна.
04 липня 2025 року ОСОБА_3 подав до органу опіки та піклування заяву про призначення його опікуном над братом ОСОБА_2 . 
Відповідно до довідки медичного закладу від 11.07.2025 ОСОБА_1 має хворобу обох гомілок. Із консультативних висновків спеціалістів від 09.07.2025 слідує, що їй рекомендовано обмеження фізичного навантаження, хода на милицях, ортопедичні устілки та відповідне лікування.
Згідно висновку органу опікунської ради при виконавчому комітеті Брониківської міської ради, останній вважає доцільним звільнити ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 за станом здоров`я та призначити опікуном ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 призваний за мобілізацією до Збройних Сил України та проходить військову службу з 19.12.2024. Відповідно до висновку медичного закладу та консультативного висновку спеціаліста від 12.09.2025 є здоровим, за наркологічною допомогою не звертався.
Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_3 призваний за мобілізацією до Збройних Сил України та проходить військову службу з 19.12.2024, що унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків, як опікуна. Щодо подання органу опіки та піклування у частині звільнення заінтересованої особи ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 , то таке подання є передчасним та суперечить інтересам ОСОБА_2 , який визнаний недієздатним. Органу опіки та піклування не надавався висновок медичних спеціалістів, який вказує на те, що заінтересована особа ОСОБА_1 за станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Відповідно до ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Стаття 55 ЦК України визначає, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. 
Відповідно до статті 58ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
У частині 1 статті 60ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу (частина 2 статті 300 ЦПК України).
Відповідно до статті 62ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
У частинах 2-5 статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Згідно статті 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. 
Статтею 67 ЦК України визначені права та обов`язки опікуна ,а саме:1)опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток; 2) опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави; 3) опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного; 4) опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.
Матеріали справи містять висновок органу опікунської ради при виконавчому комітеті Брониківської міської ради про доцільність звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна над недієздатним ОСОБА_2 за станом здоров`я та призначити опікуном ОСОБА_3 .
Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається опікунам осіб, визнаних судом недієздатними.
Судом першої інстанції встановлено, що на момент звернення представника органу опіки та піклування з даним поданням до суду та на момент затвердження висновку опікунської ради, заінтересована особа ОСОБА_3 проходив військову службу, його місце перебування закріплено за відповідною військовою частиною.
Так, згідно витягу з військового квитка ОСОБА_3 , останній призваний за мобілізацією до Збройних Сил України з 19.12.2024 року. 
У постанові Верховного Суду від 26.06.2024 у справі № 742/887/23 зроблено висновок про те, що якщо особа призвана за мобілізацією та на даний час проходить військову службу, дана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків, як опікуна.
Оскільки заінтересована особа ОСОБА_3 призваний за мобілізацією та проходить військову службу, дана обставина унеможливлює фактичне виконання ним обов`язків, як опікуна ОСОБА_2 , а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що подання органу опіки та піклування у частині призначення ОСОБА_3 опікуном недієздатного ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦК України, суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника.
Матеріали справи не містять належних доказів про те, що заінтересована особа ОСОБА_1 за станом здоров`я не може виконувати обов`язки опікуна. Крім того, опікунською радою не проаналізовано чи буде відповідати звільнення ОСОБА_1 від обов`язків опікуна інтересам недієздатного ОСОБА_2 .
Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності з нормами закону, що їх регулюють, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність належних і достатніх доказів, наявності передбачених законом підстав для заміни опікуна недієздатного ОСОБА_2 з його матері ОСОБА_1 на брата ОСОБА_3 . 
Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 жовтня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Дата складення повного судового рішення 13 січня 2026 року.

Головуючий 

Судді