П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
04 грудня 2025 року 	 	справа 160/34067/24	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 (суддя Калугіна Н.Є.) в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 25.12.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить скасувати постанову №076345 від 27.12.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн за порушення статті 48 Закону України “Про автомобільний транспорт”.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 в задоволенні позову відмовлено. Прийняте рішення суд мотивував тим, що відповідач під час здійснення рейдової перевірки діяв в межах наданих повноважень, з дотриманням норм чинного законодавства. Під час перевірки у водія були відсутніми тахокарти, а також відсутній бланк підтвердження діяльності водія, що свідчить про порушення статті 48 Закону України “Про автомобільний транспорт” та є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу. 
В апеляційній представник позивача просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу не містить складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що під час проведення перевірки водій мав бланк підтвердження діяльності, що виключає підстави для застосування адміністративно-господарського штрафу.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено, що 31.10.2024 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, на підставі направлення на рейдову перевірку №001525 від 24.10.2024, здійснено заходи державного нагляду (контролю) на автомобільному транспорті.
Перевірено транспортний засіб марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_1 .
Згідно з товарно-транспортною накладною №178/1 від 30.10.2024 автомобільним перевізником зазначено ОСОБА_1 , який керував зазначеним транспортним засобом.
За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №063388 від 31.10.2024.
В акті зазначено, що під час перевірки виявлено порушення статті 34 Закону України “Про автомобільний транспорт”, перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення вантажів, а саме: відсутні заповнені тахокарти водія у кількості, що передбачено ЄУТР або бланк підтвердження діяльності, чим порушив вимоги пункту 3.3 Наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 та пункту 6.4 Наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010, у тому числі порушення відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України “Про автомобільний транспорт” абзац третій частина 1 перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме: відсутні заповнені тахокарти водія ОСОБА_1 у кількості, що передбачена ЄУТР або бланк підтвердження діяльності.
Пояснення водія про причини порушень: Водій від підпису та пояснень відмовився.
На підставі акта №АР063388 від 31.10.2024 Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №076345 від 27.11.2024, якою на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн.
Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Відповідно до пункту 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт".
Відповідно до статті 5 Закону України "Про автомобільний транспорт" основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Отже, саме на органи Укртрансбезпеки покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.
Відповідно до частини 2 статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі – Інструкція №385 в редакції на момент спірних правовідносин).
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 1.3 Інструкції №385 цю інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (далі - ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та  періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України "Про автомобільний транспорт" "Про дорожній рух" 
Ця Інструкція визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №340 від 07.06.2010 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі – Положення №340 в редакції на момент спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 6.4 Положення №340 графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника. У разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
З аналізу наведених норм вбачається, що водій, який виконує вантажні перевезення, зобов`язаний мати та пред`являти під час перевірки, реєстраційні листки, заповнені тахокарти за поточний день та попередні 28 календарних днів, або бланк підтвердження діяльності.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 31.10.2024 о 12 год 01 хв., на автодорозі М-30, 916км + 897 м. водій ОСОБА_1 не надав заповнені тахокарти у кількості, що передбачено ЄУТР або бланк підтвердження діяльності, що свідчить про порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Доводи апеляційної скарги про те, що в постанові №076345 від 27.12.2024 не зазначено склад адміністративного правопорушення, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними, оскільки зазначена постанова містить посилання на Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №063388 від 31.10.2024 яким зафіксовано порушення, що стали підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу.
Оскаржувана постанова відповідає додатку №5 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затвердженого Кабінетом Міністрів України №1567 від 08.11.206, та містить передбачені порядком реквізити.
Колегія суддів не приймає до уваги доданий до апеляційної скарги бланк підтвердження діяльності, оскільки ненадання водієм бланка, під час здійснення державного нагляду на автомобільному транспорті, навіть за умови його наявності, свідчить про порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн, відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
До того ж, позивачем не надано доказів того, що бланк підтвердження діяльності був наявний у водія під час перевірки та надавався посадовим особам Державної служби України з безпеки на транспорті.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що постанова №076345 від 27.12.2024 відповідачем прийнята в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а тому відсутні підстави для її скасування.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 04.12.2025 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

   
Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова 

                               судді                                                                      О.В. Головко