Справа № 587/5490/25
2/583/451/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді      Сидоренка Р.В., 
з участю секретаря судового засідання   Верби Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка у залі суду №5 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КОЛЛЕКТ - ЦЕНТР»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
28.11.2025 представник позивача звернувся до Сумського районного суду Сумської області з вказаним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 75614818 від 22.07.2021 в сумі 41918,55 грн, судовий збір 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у сумі 16000 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 22.07.2021 ОСОБА_1 уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 12306 грн, строк позики 30 днів, з процентною ставкою 1,99%. Дата повернення кредиту 21.08.2021. Договір укладений в електронній формі.
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №27/01/2022, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір факторингу №10-01/2023 у відповідності до умов якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, зокрема і право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором № 75614818.
Всупереч вимогам договору № 75614818 позичальник не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим має заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» в розмірі 41918,55 грн, яка складається із: суми заборгованості за кредитом - 12306 грн 00 коп.; суми заборгованості по відсоткам на дату відступлення прав вимоги - 29387 грн 34 коп.
Також, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні збитки в розмірі 196 грн 89 коп., та 3 відсотка річних в розмірі 28 грн 32 коп.
11.12.2025 суддею Сумського районного суду Сумської області справу передано за підсудністю до Охтирського міськрайонного суду Сумської області.
08.01.2026 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, при зверненні до суду з позовом просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухваленням заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилась. Процесуальні документи із судовою повісткою направлені поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації і повернуті суду з відміткою «адресат відсутній». Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Згідно положень п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому відділенні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.
За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення.
Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Встановлено, що 22.07.2021 ОСОБА_1 уклала з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Договір позики № 75614818 за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 12306 грн, строк позики 30 днів, з процентною ставкою 1,99%. Дата повернення кредиту 21.08.2021. Договір був укладений в електронній формі.
27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу №27/01/2022, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір 10-01/2023 про відступлення (купівлю – продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого, ТОВ «Вердикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект Центр», а ТОВ «Коллект Центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, зокрема і право вимоги до боржника ОСОБА_1 за № 75614818 на суму 41918,55 грн.
Отже, ТОВ «Коллект Центр» наділений правом грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до інформації наданої ТОВ «ФК «Фінекспрес» на підставі умов договору про переказах коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 укладеного між ТОВ «ФК «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» завершена платіжна операція від 22.07.2021 сума 12306,00 грн за номером платіжної картки НОМЕР_1 (номер картки був вказаний позичальником при підписанні Договору). Номер платежу a3e088b4-a110-41a4-ae61-465a57bc0b20. 
Згідно із ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-VIII (далі Закон №675- VIII) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закон №675- VIII регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно із ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закон №675- VIII одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно із ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно із ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кошти, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи, що відповідачем зобов`язання за Договором не виконуються, суд вважає, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сума заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 12306 грн за договором.
За умовами договору сторони погодили у межах строку кредитування 30 днів з 21.07.2021 по 21.08.2021 року, що відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти. По закінченню цього строку, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором.
Таким чином, виходячи з наведених норм, нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору (21.08.2021) припинилося, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості по процентам після 21.08.2021 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 
Враховуючи, що позивачем нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у задоволенні вимог позивача в частині стягнення нарахованих відсотків за користування кредитом після 21.08.2021 є необґрунтованими.
Судом встановлено, що в межах строку кредитування 30 днів сума процентів складала 7346 грн 68 коп., (12306 грн х1,99% х30 днів).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписом абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17.
Доказів того, що строки кредитування були продовжені за згодою сторін у встановленому порядку, або що відповідач вчинив дії в особистому кабінеті для продовження кредитування, суду не надано. Водночас, автоматичне продовження строку кредитування шляхом лише продовження користування кредитом, та без ініціативи для цього позичальника, суд не може розцінювати як встановлення сторонами конкретного строку кредитування, а тому слід виходити зі строків кредитування, погоджених сторонами у вказаному договорі, тобто 30 днів.
Тому, оскільки позивач не довів право нараховувати проценти на умовах договору поза межами строків кредитування, суд вважає, що до стягненню підлягають сума процентів, яка була передбачена умовами договору.
Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні збитки в розмірі 196,89 грн та 3 % річних в розмірі 28,32 грн за невиконання зобов`язання за договором.
Згідно із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Проте, в порушення наведених норм закону відповідачем заборгованість за Договором-1 не сплачена, що призвело до виникнення заборгованості.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Положення пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, чинного у періоди з 20.03.2019 по 23.02.2022 та з 25.11.2020 по 23.02.2022, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2024 року у справі № 201/9121/22 зазначив: «Тобто з огляду на приписи пункту 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, постанови Кабінету Міністрів України, якими з 12 березня 2020 року установлено на всій території України карантин, що діяв протягом всього періоду, за який нараховуються три проценти річних та пеня, суди помилково не застосували вказані норми права та дійшли необґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 суми трьох процентів річних та пені за період з 21 січня 2022 року до 23 лютого 2022 року включно, що є безпідставним та таким, що суперечить нормам матеріального права».
Тому, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних збитків за період з 27.01.2022 року по 23.02.2022 року у розмірах 28,32 грн та 196,00 грн є безпідставними, оскільки не відповідають приписам пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та не підлягають до задоволення.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов такого.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно вказаного правила, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1135,62 грн (2422,40 *46,88% (% задоволення позовних вимог).
Окрім судового збору представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати, сплачені за надану правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження витрат правничої допомоги позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №02-09/2024-8 від 02.09.2024 укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та ФОП ОСОБА_2 , тарифи на послуги фізичної особи – підприємця ОСОБА_2 , платіжна інструкція кредитового переказу коштів від ТОВ «Коллект Центр» на рахунок ФОП ОСОБА_2 , заявку про надання юридичної допомоги №27, витяг з акту №14 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025, наданий ФОП ОСОБА_2 .
З поданих документів вбачається, що ФОП ОСОБА_2 надала позивачу юридичну допомогу з усного вивчення документів клієнта та позовної заяви на загальну суму 16000,00 грн.
Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 ЦПК України.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі N 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21)).
Тож судові витрати на правничу допомогу, яка надана ФОП ОСОБА_2 , не підлягають відшкодуванню.
Керуючись, ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» суму заборгованості за Договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №75614814 від 22.07.2021 в розмірі 19652,68 грн та судові витрати в сумі 1135,62 грн, а всього 20788 (двадцять тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 30 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження юридичної особи: місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок 3, офіс 306.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду    Р.В.Сидоренко