ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/172/25 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мукачівського військового госпіталю Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника – адвоката Галамби Марини Василівни (далі – представник позивача) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Мукачівського військового госпіталю Військова частина НОМЕР_2 (далі – відповідач), яким просить суд:
1) визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , яка оформлена свідоцтвом про хворобу №961 від 15.07.2024 року, в частині встановлення причинного зв`язку захворювання ОСОБА_1 , 1989 року народження, а саме того, що захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;
2) зобов`язати військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_2 , провести повторний огляд ОСОБА_1 , 1989 року народження на предмет встановлення причинного зв`язку захворювання, такого, що ТАК пов`язане із захистом Батьківщини.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач 20.03.2022 року призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією та станом на день звернення до суду звільнений у відставку на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232 - XII зі змінами (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку). Під час проходження служби 30 жовтня 2022 року він отримав поранення та захворювання під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України. При зазначенні в спірному свідоцтві «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» відповідачем не було врахованого того факту, що поранення та захворювання позивача отримані ним під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України. Вказані обставини сталі підставою для звернення до суду з даним позовом.
17 січня 2025 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.
04 лютого 2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому повністю заперечив проти заявлених позовних вимог, вказуючи, що вони є безпідставними, необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Відповідач наголосив, що військово-лікарська експертиза здійснюється виключно у порядку та межах, визначених Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом МОУ №402. На його думку, госпітальна ВЛК військової частини НОМЕР_2 діяла строго відповідно до цього Положення: медичний огляд позивача було проведено колегіально, з участю всіх необхідних спеціалістів, із виконанням обов`язкових та додаткових обстежень, а постанова ВЛК від 15.07.2024 №961 прийнята на підставі наявних на той момент медичних документів, без порушення встановленої процедури.
Також відповідач зазначив, що у разі незгоди з висновком позаштатної госпітальної ВЛК позивач мав скористатися передбаченим законом правом на його перегляд у штатній ВЛК – регіональній або Центральній військово-лікарській комісії, чого зроблено не було. На думку відповідача, відсутність звернення до відповідної ВЛК та відсутність документів, які підтверджують початок захворювання саме під час безпосередньої участі у бойових діях (зокрема довідки про безпосередню участь у бойових діях та належної медичної документації), унеможливлювали встановлення причинного зв`язку захворювання із захистом Батьківщини. Відтак відповідач вважає, що у діях посадових осіб ВЛК відсутня будь-яка протиправність, а суд, з огляду на правову позицію Верховного Суду, не вправі підміняти собою ВЛК та оцінювати медичну обґрунтованість висновків, а може перевіряти лише дотримання процедури, яка, за твердженням відповідача, була повністю дотримана, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , 20 березня 2022 року на підставі Указів Президента України від 24.02.2022 року, був призваний на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною відміткою у його військовому квитку серії НОМЕР_3 , виданому 07.04.2008 року. У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 01.04.2024 року №1-РС, солдат ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу цієї військової частини на посаду стрільця-хіміка 1 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони НОМЕР_5 батальйону охорони. Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 21.08.2024 року №75-РС його було звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку та направленням на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно зі Свідоцтвом про хворобу №961 від 15.07.2024 року, виданим госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 на підставі розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 від 11.06.2024 року №1225/19, позивачу встановлено відповідні діагнози та визначено причинний зв`язок захворювань. 
а) обмежений остеохондроз між хребцевих дисків шийного, грудного, поперекового відділів хребта. «S» - подібний сколіоз грудно-поперекового відділу хребта II (другого) ступеня. Протрузії між хребцевих дисків L2-L3 L3-L4 L4-L5 L5-S1. Зміцнілий післяопераційний рубець після операції (09.11.2023) мікроцервікальної дискектоманії на рівнях С5-С6, С6-С7 корпородезом кейджами (на двох рівнях) . нестабільність С2-С4. Сблістез L2, L5 хребців. Деформуючий спондильоз шийного відділу хребта І (першого) ступеня, грудного, поперекового відділів хребта II (другого) ступеня з больовим синдромом при фізичних навантаженнях та значним порушенням функції хребта. (М42.1).
Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби
б) стан після вибухової травми (0.10.2022): акубаротравм а. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість. Вирахуване середньоарифметичне значення порогів слух на частотах 0,5, 1, 2 та 4 кГц за даними тональної аудіометрії знаходиться в межах 45дБ на праве вухо, 10 дБ на ліве вухо. (Н90,3).
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
в) Довідка про обставини травми №740/3 5/4684 від 24.11.2022. згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, травма відноситься до легких. (Наказ МОЗ №370 від 04.07.2007).
г) Хронічний вертеброгенний шийний радикуліт з ураженням С5-С7 корінців зліва з незначним порушенням функції лівої руки. (М50.1). Наслідки термічної травми (09.04.2024) опіку обох китиць ИА-Б 4% у вигляді зміцнілих післяопікових рубців без порушення функції правої верхньої, з незначним порушеням фнкції лівої верхньої кінцівки. (Т23.0)
Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
д) Згідно Класифікатора розподілу травм за стпенем тяжкості, травма відноситься до легких. (Наказ МОЗ 370 від 04.07.2007).
е) Цереброваскулярна хвороба. Дисциркуляторна енцефалопатія І стадії з розсіяною дрібно вогнищевою мікросимптоматикою з незначним порушенням функції ЦНС. (167.8). Зниження гостроти зору до 0,5 правого 0,2 лівого ока. Внаслідок складного короткозорого астигматизму ступеня в 1,25Д при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії в 1,75Д правого ока, складного короткозорого астигматизму ступеня в 1,5Д при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії в 2,5Д лівого ока. Гострота зору з корекцією 0,9 правого, 0,7 лівого ока. (Н52.2). ГЕРХ з дистальним езофагітом ступеня Б, фаза нестійкої ремісії без порушення функції травлення. (К20).
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Крім того, довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №894631 від 19.09.2024 року ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності із зазначенням, що захворювання пов`язані з проходженням військової служби. Водночас позивач не погоджується з формулюванням причинного зв`язку, визначеним ВЛК як «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби», оскільки, на його переконання, отримані поранення та захворювання виникли саме під час безпосереднього виконання бойових завдань із захисту Батьківщини.
Факт бойового травмування позивача підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_6 про обставини травми №740/35/4684 від 24.11.2022 року, згідно з якою 30 жовтня 2022 року близько 11:28 під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Водяне Покровського району Донецької області, внаслідок артилерійського обстрілу з боку збройних формувань Російської Федерації, ОСОБА_1 отримав бойову вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму та акубаротравму. Травмування сталося не з вини військовослужбовця, за відсутності алкогольного чи наркотичного сп`яніння, при повному використанні індивідуальних засобів захисту. Окрім наслідків бойової травми, у позивача діагностовано низку супутніх захворювань опорно-рухового апарату, нервової системи, органів зору та внутрішніх органів, які у сукупності призвели до стійкого порушення функцій організму та втрати придатності до військової служби.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначені поранення та захворювання є такими, що настали під час проходження військової служби за мобілізацією, пов`язані з виконанням військового обов`язку та безпосередньою участю у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької області. З огляду на це, на думку позивача, відповідачем безпідставно не враховано, що поранення і захворювання були отримані саме під час бойових дій у складі діючої армії, що є підставою для встановлення причинного зв`язку у формулюванні «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини», а не лише з проходженням військової служби.
Вважаючи постанову ВЛК протиправною позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано приписами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).
Частинами 1-3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
У відповідності до частини 5 статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно із частиною 1 статті 4 Закону №2232-XII Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Приписами підпункту «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII встановлено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, під час воєнного стану звільняються з військової служби за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-XII) визначає правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Абзацом 3 ч. 5 ст. 22 Закону №3543-XII передбачено, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза- це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Пунктом 1.3. розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.
Згідно п. 2.1 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі- ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Згідно із підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Як передбачено підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402 ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5. пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
У разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до ВЛК вищого рівня, чи Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови.
Відповідно до п. п. 2.6.1 п. 2.6 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК.
Перелік військових лікувальних закладів, військових частин, лікувально-профілактичних закладів, в яких організовуються позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК), разом зі списком голів та заступників голів цих ВЛК (ЛЛК) на наступний календарний рік затверджує голова ЦВЛК за поданням начальників штатних ВЛК регіонів (підпункт 2.6.6. пункту 2.6. глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до підпунктів 2.6.7.-2.6.10. пункту 2.6. глави 2 розділу І Положення №402 на підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.
Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, найбільш підготовлений з питань військово-лікарської експертизи, який має досвід роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах та пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи.
До складу ВЛК, створеної у цивільному лікувально-профілактичному закладі, за рішенням начальника ВМКЦ регіону може бути введений військовий лікар - представник найближчого військового лікувального закладу, медичної служби військової частини.
Для огляду кандидатів, відібраних для оволодіння водолазними спеціальностями, і курсантів навчального центру (військової частини) створюється позаштатна постійно діюча ВЛК у складі: голови - лікаря-фізіолога, заступника голови - водолазного спеціаліста, членів - лікарів-спеціалістів, вказаних у підпункті 2.6.2 пункту 2.6 розділу I Положення, і секретаря.
Позаштатні ВЛК здійснюють службове листування через діловодство військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладів, військових частин, при яких ці комісії утворені.
Забезпечення позаштатних ВЛК медичною технікою та майном, медичними приладами, інструментами, медикаментами, господарським інвентарем, меблями, речовим майном і канцелярським приладдям, виділення їм приміщення і забезпечення комунальними послугами покладається на військові лікувальні, цивільні лікувально-профілактичні заклади, військові частини, при яких ці комісії утворені.
Відповідно до підпункту 2.6.11. пункту 2.6. глави 2 розділу І Положення №402 документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою військового лікувального, цивільного лікувально-профілактичного закладу, військової частини, при яких ці комісії утворені.
Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу II Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).
Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема: щодо військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Згідно п. 1.2 глави 1 розділу II Положення №402 постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Відповідно до п. 6.4, 6.9, 6.10, 6.17 глави 6 розділу II Положення №402 у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час (пункти «а», «б» статей Розкладу хвороб, без індивідуальної оцінки), у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.
При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.
Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
Медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.
Згідно п. 20.1, 20.2, 20.3, 20.4 глави 20 розділу II Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.
При медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту:
а) «Придатний»:
до військової служби;
б) «Непридатний»:
до військової служби з виключенням з військового обліку;
до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»);
в) «Потребує»: стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом у __________ (вказати лікувальний заклад);
За статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку непридатності до військової служби або обмежену придатність осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:
«непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»;
«обмежено придатний до військової служби».
а статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає одну з таких постанов:
«обмежено придатний до військової служби»;
«придатний до військової служби».
У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.
В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатами медичного огляду солдата ОСОБА_1 винесено постанову, оформлену свідоцтвом про хворобу №961 від 15.07.2024 року, в якій вказано:
15 липня 2024 року Госпітальна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 за розпорядженням командира в/ч НОМЕР_4 від 11.06.2024 №1225/19 провела огляд.
Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):
8. Короткий анамнез: біль в шийному відділі хребта відмічає протягом тривалого часу. Погіршення стану з часу військової служби в зоні бойових дій. З приводу неврологічної патології проходив стаціонарне лікування з 19.12.2022 по 16.01.2023 в КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни», м. Ужгород. З 17.03.2023 в неврологічному відділенні КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака» м. Ужгород. 09.04.2024 отримав термічну травму: опік обох китиць ПА-Б 4% площі тіла. Проходив стаціонарне лікування в опіковому відділенні КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака» м. Ужгород. Опікові рани зажили. Функція китиць відновилась. З 08.11 по 13.11.2023 проходив стаціонарне лікування в КНП «Обласний клінічний центр нейрохірургії та неврології» ЗОР» м. Ужгород де виконано операцію: мікроцервікальна дискектомія на рівнях С5-С6 міжхребцевих дисків з корпородезом кейджами. Післяопераційний період протікав задовільно. Проходив стаціонарне лікування у КРІП «УМКБЛ» м. Ужгород. Згідно рішення ВЛК надано дві відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Отримав вибухову травму 30.10.2022: закриту черепно- мозкову травму, акуба-ротравму в околицях н.п. Водяне, Донецької області внаслідок ворожого обстрілу. Довідка про обставини травми №740/35/4684 від 24.11.2022. З приводу вертеброгенної патого-гії проходив стаціонарне лікування з в КНП «Перечинська лікарня» м. Перечин. Зі слів хворого низька гострота зору обох очей більше двох років. Окуляри не використовує, при призові гострота зору 1,0 обох очей. Скарги на болі в підребер`ї турбують близько року. Оглянутий ВЛК в КНП «Обласний госпіталь ветеранів війни» м. Ужгород 25.01.2023 на підставі статей 236, 646, 756, 36в, 39в графи II Розкладу хвороб визнаний обмежено придатний до військової служби. Командиром в/ч НОМЕР_4 направлений на ВЛК.
12. Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Обмежений остеохондроз міжхребцевих дисків шийного, грудного, поперекового відділів хребта. « 8»-подібний сколіоз грудно-поперекового відділу хребта II (другого) ступеня. Протрузії міжхребцевих дисків L2-L3 L3-L4 L4-L5 L5-S1. Зміцнілий післяопераційний рубець після операції (09.11.2023) мікроцервікальної дискектомії на рівнях С5-С6, С6-С7 корпородезой 'кей-джами (на двох рівнях). Нестабільність С2-С4. Сублістез L2, L5 хребців. Деформуючий спондильоз шийного відділу хребта І (першого) ступеня, грудного, поперекового відділів хребта II (другого) ступеня з больовим синдромом при фізичних навантаженнях та значним порушенням функції хребта. (М42.1).
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
Стан після вибухової травми (30.10.2022) : акубаротравма. Хронічна двобічна сенсонев-ральиа приглухуватість. Вирахуване середньоарифметичне значення порогів слуху на частотах 0,5, 1, 2 та 4 кГц за даними тональної аудіометрії знаходиться в межах 45дБ на праве вухо, 10 дБ на ліве вухо. (Н90,3).
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Довідка про обставини травми №740/35/4684 від 24.11.2022. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, травма відноситься до легких. (Наказ МОЗ №370 від 04.07.2007).Хронічний вертеброгенний шийний радикуліт з ураженням С5-С7 корінців зліва з незначним порушенням функції лівої руки. (М50.1). Наслідки термічної травми (09.04.2024) опіку обох китиць ГІА-Б 4% у вигляді зміцнілих післяопікових рубців без порушення функції правої верхньої, з незначним порушенням функції лівої верхньої кінцівки. (Т23.0).Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Довідки про обставини травми немає. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, травма відноситься до легких. (Наказ МОЗ №370 від 04.07.2007). Цереброваскулярна хвороба. Дисциркулятрона енцефалопатія І стадії з розсіяною дрібновогнищевою мікро-симптоматикою з незначним порушенням функції ЦНС. (167.8). Зниження гостроти зору до 0,5 правого 0,2 лівого ока. Внаслідок складного короткозорого астигматизму ступеня в 1,25Д при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії в 1,75Д правого ока, складного короткозорого астигматизму ступеня в 1,5Д при короткозорості в меридіані найбільшої аметропії в 2,5 Дя лівого ока. Гострота зору з корекцією 0,9 правого, 0,7 лівого ока. (Н52.2). ГЕРХ з дистальним езофагітом ступеня Б, фаза нестійкої ремісії без порушення функції травлення. (К20)
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
13. Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо.
На підставі статті 64а графи II Розкладу хвороб НЕПРИДАТНИЙ ДО ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ З ВИКЛЮЧЕННЯМ З ВІЙСЬКОВОГО ОБЛІКУ.
Як вбачається з свідоцтва про хворобу №961 від 15 липня 2024 року, Військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 в межах своїх повноважень, встановлених Положенням №402 при проведенні медичного огляду солдата ОСОБА_1 прийняла постанову про непридатність його до військової служби на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, тобто в індивідуальному порядку.
Суд не може надавати оцінку діям Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 при прийняті нею постанови щодо придатності позивача до військової служби за встановленими медичними діагнозами, оскільки такі повноваження ВЛК є виключними, і така оцінка не є правовою.
Крім того суд враховує, що до складу ВЛК входять лікарі із відповідною спеціальною освітою та певним досвідом роботи у сфері медицини.
Свідоцтво про хворобу №961 від 15 липня 2024 року Госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 за формою та змістом відповідає Додатку 4 до Положення №402, підписана головою ВЛК полковником медичної служби ОСОБА_2 , секретарем ВЛК головним сержантом ОСОБА_3 та скріплена гербовою печаткою в установленому порядку.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених норм права та встановлених обставин, порушень процедури проведення медичного огляду Госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 з метою визначення ступеню придатності солдата ОСОБА_1 до військової служби в межах спірних відносин не встановлено, а позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення ВЛК.
Крім того, слід звернути увагу, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі №806/526/16 зазначив: «…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі».
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження а також надання оцінки висновку ВЛК на предмет того, відповідачем не було врахованого того факту, що поранення та захворювання позивача отримані ним під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, де зроблено правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Зокрема слід зазначити, що у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку стосовно ступеня його придатності до військової служби, він мав право звернутися до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідної постанови ВЛК.
Так, відповідно, п. п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Згідно з п. п. 2.3.4 п. 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Однак, позивачем не надано доказів звернення до Центральної військово-лікарської комісії у встановленому законодавством порядку із скаргою з питань військово-лікарської експертизи, в тому числі щодо перегляду висновку Госпітальної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 про придатність його до військової служби, відповідних доказів матеріали справи не містять.
Суд вважає, що за таких обставин відсутні правові підстави для того щоб визнати протиправною та скасувати постанову Госпітальної військово-лікарської комісії військової частини, оформленої у вигляді свідоцтва про хворобу №961 від 15 липня 2024 року , а тому у задоволенні позову слід відмовити.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Керуючись ст. 2, 73-78, 90, 139, 24-246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Мукачівського військового госпіталю Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Д.В. Іванчулинець