ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2026 р. Справа № 910/6908/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Демидової А.М.
суддів: Владимиренко С.В. 
Ходаківської І.П. 

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився 
від відповідача: не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД"
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 (повний текст складено 02.09.2025) (суддя Пукшин Л.Г.)
у справі № 910/6908/25 Господарського суду міста Києва
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" 
до Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" 
про стягнення 998 789,25 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення
11.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6908/25, в якій просило суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" (відповідач) на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.
Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/6908/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.
Додаткове рішення мотивовано тим, що виходячи з критеріїв складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 
Не погодившись із додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/6908/25, Приватне акціонерне товариство "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу повністю.
При цьому скаржник зазначає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є завищеною; суд першої інстанції не врахував клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Владимиренко С.В., Ходаківської І.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/6908/25; розгляд апеляційної скарги призначено на 25.11.2025 о 10:10; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 17.10.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/6908/25; розгляд апеляційної скарги відкладено на 13.01.2026 о 10:20. 
Позиції учасників справи
Позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що в апеляційній скарзі відсутнє обґрунтування, у чому полягає порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, а також які обставини справи судом не з`ясовані повно, об`єктивно та всебічно; апеляційна скарга не містить належного обґрунтування згідно з п. 5 ч. 2 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного судового рішення; відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано жодного висновку суду першої інстанції, наведеного в оскаржуваному рішенні, з посиланням на відповідні норми матеріального та процесуального права.
Також позивач вказує на те, що судом першої інстанції правильно враховано, що відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі; клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, відповідачем не подавалось; відповідачем заперечення були наведені лише у відзиві на попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат позивача, заявлений у позові.
За доводами позивача, апелянтом проігноровано в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі обов`язок доведення неспівмірності витрат; жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі відповідачем не надано.
На переконання позивача, заявлений розмір судових витрат є виправданим, обґрунтованими та пропорційним до предмета спору, співрозмірним із ціною позову, яка складає 998 789,25 грн, витраченим адвокатом часом на юридичний аналіз документів та підготовку доказової бази до позову, підготовку процесуальних документів у розмірі 20 годин та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), а також значенням справи № 910/6908/25 для Товариства з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД".
Явка представників учасників справи
У судове засідання 13.01.2026 представники позивача та відповідача не з`явились.
Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового засідання.
Станом на час судового засідання клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду не надходило.
Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників сторін.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" про стягнення заборгованості у розмірі 998 789, 25 грн, з яких: 631 019,88 грн - основний борг; 306 530,86 грн - інфляційні втрати та 61 238,51 грн - 3 % річних, нараховані за загальний період з 12.02.2022 по 30.05.2025. Також, позивач просив суд зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, проводити нарахування 3 % річних та інфляційних втрат (нарахувань) за прострочення виконання грошового зобов`язання, починаючи з 31.05.2025, до повної його сплати за формулами, наведеними в позовній заяві. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки № 923/з від 27.10.2021, укладеним між Приватним акціонерним товариством "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "САНПОЛ" (первісний кредитор), у частині повної та своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед первісним кредитором у розмірі 631 019, 88 грн. Надалі, 19.03.2024 право вимоги за договором поставки № 923/з від 27.10.2021 було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" (новий кредитор) на підставі договору про відступлення права вимоги.
У позовній заяві позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складається з:
1) судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 11 985,48 грн (14 981,84 * 0,8);
2) витрат на професійну правничу допомогу у суді в розмірі 100 000,00 грн;
3) поштових витрат (витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду) в розмірі 200,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 у справі № 910/6908/25 (залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2026) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" задоволено та стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" суму основного боргу у розмірі 631 019,88 грн, інфляційні втрати у розмірі 306 530,86 грн, 3 % річних у розмірі 61 238,51 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 11 985,48 грн. Постановлено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 у справі № 910/6908/25, в порядку частини десятої статті 238 ГПК України нараховувати 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, починаючи з 31.05.2025, до повної його сплати за формулою: [Розмір 3% річних] = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума неоплаченої основної заборгованості Д - кількість днів прострочення.
11.08.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6908/25, в якій просило суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови
За змістом п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України однією з підстав ухвалення додаткового рішення є невирішення при ухваленні рішення питання про судові витрати.
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
У позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, серед яких витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000,00 грн.
Суд враховує, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення у даній справі з доказами понесення відповідних витрат подана 11.08.2025 в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України (з урахуванням вихідних днів).
У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просив суд стягнути з відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат заявником надано суду копії: договору № 214 про надання правової допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Голден партнерс" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" (клієнт), за умовами якого виконавець зобов`язується надати, а клієнт зобов`язується приймати і оплачувати надану виконавцем правничу допомогу на умовах, передбачених цим Договором та додатковими угодами до нього; додаткової угоди №1 до договору № 214 про надання правничої допомоги від 20.03.2024, згідно з якою клієнт доручив виконавцю, а виконавець прийняв на себе зобов`язання надати клієнту професійну правничу допомогу, зокрема, у судовій справі за позовом клієнта до Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" за договором № 923 від 27.10.2021 та договором про відступлення права вимоги від 19.03.2024; актів виконаних робіт № 001419 від 31.05.2025 на суму 32 000,00 грн та № 001443 від 20.06.2025 на суму 8 000,00 грн, які підписані з боку виконавця та клієнта, відповідно до яких Адвокатським об`єднанням "Юридична фірма "Голден партнерс" надано послуги з: підготовки позову від Товариства з обмеженою відповідальністю "АКУЛА ТРЕЙД" до Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" про стягнення коштів за договором поставки № 923/з від 27.10.2021 та договором про відступлення права вимоги від 19.03.2024; підготовки процесуального документа: підготовка та направлення відповіді на відзив у справі № 910/6908/25.
За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18.
Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлена відсутність у матеріалах справи клопотання Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" про зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн, а викладене у відзиві на позовну заяву заперечення на наведений позивачем попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на суму 100 000,00 грн є передчасним, оскільки не містить належних обґрунтувань неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.
Відтак, оскільки обов`язок доведення неспівмірності витрат законодавець покладає на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, колегія суддів встановила, що Приватним акціонерним товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" в апеляційній скарзі не наведено належних доводів неспівмірності заявлених до стягнення позивачем витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Поряд із цим, суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Так, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
У пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 Європейським судом з прав людини також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.06.2022 у справі № 914/4/20.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Таких висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, в постанові від 18.05.2021 у справі № 918/917/19.
Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
З урахуванням наведеного, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 910/9243/20.
Судом першої інстанції правильно враховано складність юридичної кваліфікації правовідносин у даній справі, те, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), та ціною позову. 
Відтак, з урахуванням принципів розумності, справедливості та пропорційності, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, у зв`язку із чим заява позивача про ухвалення додаткового рішення в даній справі задоволена частково.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/6908/25 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Судові витрати
Виходячи з положень ст. 129 ГПК України, під час оскарження додаткового рішення, яким вирішено питання про судові витрати, судовий збір не сплачується, що виключає необхідність здійснення розподілу судових витрат у вигляді судового збору.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ХОЛДИНГОВА КОМПАНІЯ "КИЇВМІСЬКБУД" залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 у справі № 910/6908/25 залишити без змін.
3. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 14.01.2026.

Головуючий суддя А.М. Демидова 

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська