УХВАЛА
 
08 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 438/791/17
провадження № 61-490св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                        Тітова М. Ю., 
розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна жінки та чоловіка, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Крамар Юрій Миколайович, на постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,
ВСТАНОВИВ:
05 вересня 2017 року       ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до       ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту та бюджету, ведення спільного господарства, існування спільних прав та обов`язків, визнання майна спільною сумісною власністю, розподіл спільного майна жінки та чоловіка, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом.
ІНФОРМАЦІЯ_1      ОСОБА_3 помер. Правонаступником       ОСОБА_3 є його рідна сестра       ОСОБА_2 , яка протокольною ухвалою від 04 жовтня 2021 року залучена судом до участі у справі.
28 жовтня 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про зміну предмета позову та просила встановити факт проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту та бюджету, ведення спільного господарства, існування спільних прав та обов`язків між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як чоловіком та жінкою без шлюбу в період з травня 2007 року по травень 2015 року; визнати придбане за час проживання однією сім`єю майно спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки без шлюбу, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль марки Фольксваген Т4, д.н. НОМЕР_1 , гараж № НОМЕР_2 , що розташований у гаражному кооперативі «Фанта» по вул. Шкільна в                                м. Бориславі Львівської області та земельну ділянку в гаражному кооперативі «Фанта» для обслуговування гаражу площею 0,0032га, кадастровий номер 4610300000:02:006:0066; визнати недійсними видані на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) приватним нотаріусом Бориславського МНО Малетич О. Я.: свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 грудня 2020 року на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстроване в реєстрі за №362 та скасувати рішення приватного нотаріуса Бориславського МНО Малетич О. Я. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29 грудня 2020 року за індексним номером: 56008567 та запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 39989128; свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 грудня 2020 року на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER, 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , білого кольору, типу легковий пасажирський - В, зареєстроване в реєстрі за №363; та визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 53,1 кв. м; 1/2 ідеальну частину автомобіля марки Фольксваген Т4, д.н. НОМЕР_1 ; стягнути з ОСОБА_2 в її, ОСОБА_1 , користь, вартість 1/2 ідеальної частини гаражу № НОМЕР_2 , що розташований в гаражному кооперативі «Фанта» по АДРЕСА_3 , загальною площею 27,0 кв. м та вартість 1/2 ідеальної частини земельної ділянки для обслуговування гаражу, площею 0,0032га, кадастровий номер 4610300000:02:006:0066, що розташовані в гаражному кооперативі «Фанта» по АДРЕСА_3 в сумі 56 886,50 грн.
Бориславський міський суд Львівської області рішенням від 22 березня                2024 року відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову. 
Львівський апеляційний суд своєю постановою від 02 грудня 2024 року скасував рішення Бориславського міського суду Львівської області від                     22 березня 2024 рокута ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги                            ОСОБА_1 задовольнив частково.
Встановив факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без шлюбу, ведення спільного господарства, побуту, бюджету, існування спільних прав та обов`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період часу з травня 2007 року по травень 2015 року.
Визнав спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбане за час спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки в період з травня 2007 року по травень 2015 року майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER Т4, 2000 року випуску д.н.з. НОМЕР_4 ; гараж № НОМЕР_2 у гаражному кооперативі «Фанта» в м.Бориславі вул. Шкільна Львівської області; земельну ділянку в гаражному товаристві «Фанта» для обслуговування гаражу площею 0,0032 га кадастровий номер 4610300000:02:006:0066.
Визнав частково недійсним в частині 1/2 свідоцтва на спадщину за законом, видані на ім`я ОСОБА_2 приватним нотаріусом Бориславського МНО Малетич О. Я., а саме: свідоцтво на право на спадщину за законом від 29 грудня 2020 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстровий номер № 362, скасувавши державну реєстрацію права власності на зазначений об`єкт за ОСОБА_2 ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 грудня 2020 року на автомобіль марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER Т4, 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , білого кольору, типу легковий пасажирський-В, реєстровий номер №363.
Визнав за ОСОБА_1 право власності на: 1/2 ідеальну частину квартири АДРЕСА_1 житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 53,1 кв. м; 1/2 ідеальну частину автомобіля марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER Т4, 2000 року випуску д.н.з. НОМЕР_4 , білого кольору, типу легковий пасажирський-В.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 ідеальної частини гаражу № НОМЕР_2 , що знаходиться у гаражному кооперативі «Фанта» АДРЕСА_3 загальною площею 27,0 кв. м та вартість 1/2 ідеальної частини земельної ділянки для обслуговування гаражу площею 0,0032 га, кадастровий номер 4610300000:02:006:0066 за адресою АДРЕСА_3 , гаражний кооператив «Фанта» в розмірі 56 886,50 грн. 
В решті позовних вимог відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. Роз`яснив, що ця постанова є підставою для реєстрації права власності по 1/2 частині за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у державного реєстратора.
03 січня 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат                     Крамар Ю. М., засобами поштового зв`язку подаладо Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін рішення Бориславського міського суду Львівської області від                     22 березня 2024 року.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2025 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
03 лютого 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ спільного майна жінки та чоловіка, які проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Крамар Юрій Миколайович, на постанову Львівського апеляційного суду від 02 грудня 2024 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  Є. В. Коротенко
 
                                                                                                          А. Ю. Зайцев
  
   М. Ю. Тітов