cправа №947/1438/26
провадження №3/947/452/26

П О С Т А Н О В А
20 січня 2026 року м.Одеса
Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності лейтенанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2026 року на адресу суду з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності лейтенанта ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №45 від 09 січня 2026 року вбачається, що лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходячи службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи військовою службовою особою, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, 09.11.2025 року допустив недбале ставлення до військової служби, неналежно віднісся до покладених на нього обов`язків, а саме – не організував належним чином перевірку підстав для призову особи ОСОБА_2 , який є громадянином Республіки Вірменія, в результаті чого в порушення ст. 19, 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1, 2, 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останнього без належних підстав було призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , вчинив недбале ставлення до військової служби, в умовах особливого періоду під час дії воєнного стану, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, за номером телефону, наявним у матеріалах справи. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вину визнав та просив призначити йому покарання у вигляді штрафу.
Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11.04.2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, а відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-15 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.
Частина 2 ст.172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду
В той же час, ч.1 ст.172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
З матеріалів справи вбачається, що з ОСОБА_1 з 06.02.2025 року по теперішній час перебуває на посаді офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_6 ).
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» № 2043, 09.11.2025 року на військову службу до в/ч НОМЕР_1 було призвано громадянина ОСОБА_2 .
Збір, формування пакету документів та перевірку документів для призову ОСОБА_2 на військову службу здійснював офіцер адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 лейтенант ОСОБА_1 . 
З листа Міграційної служби України № 6.1-310/6-26 від 07.01.2026 вбачається, що за даними відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби України, відсутні відомості щодо оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідки на постійне/тимчасове проживання на території України на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Тобто, ОСОБА_2 не є громадянином України.
Окрім цього, відповідно до довідки Радника, консула Посольства Республіки Вірменія в України від 21.10.2021 (ЕЗ 00033813), ОСОБА_2 є громадянином Республіки Вірменія.
Також, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , в ході розмови із працівниками ІНФОРМАЦІЯ_8 ним було повідомлено останніх, що він є громадянином Республіки Вірменія та надано підтверджуючі документи, однак співробітники ІНФОРМАЦІЯ_8 проігнорували цю інформацію. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Окрім цього, ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що військовий обов`язок не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні.
Відповідно до абз. 4 п. 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, у ході перевірки документів перевіряється приналежність громадян щодо військового обов`язку, звіряються їх персональні дані, дані військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 09.01.2025 року вбачається, що при здійсненні ним збору інформації і формування пакету документів для призову ОСОБА_2 , керуючись Єдиним електронним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», ним було встановлено наявність свідоцтва про народження та РНОКПП на ім`я ОСОБА_2 , тому він вважав, що останній є громадянином України і підлягає призову.
Відповідно ст.ст. 1, 2 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. У своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил. Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил. Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим положенням. 
Абзац 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що особливий період починається зокрема з моменту введення воєнного стану в Україні.
Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».
А законом України від 21.10.2025 року № 4643-IX, затверджено Указ Президента України від 20.10.2025 року № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб.
Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, військовослужбовець повинен бути пильним, а згідно ст.16 вказаного Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
З матеріалів справи також вбачається, що з функціональними обов`язками офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 ознайомлений під особистий підпис.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суддя робить висновок, що лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, проходячи службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 на посаді офіцера адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи військовою службовою особою, діючи протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, 09.11.2025 року допустив недбале ставлення до військової служби, неналежно поставився до покладених на нього обов`язків, а саме – не організував належним чином перевірку підстав для призову особи ОСОБА_2 , який є громадянином Республіки Вірменія, в результаті чого в порушення ст. 19, 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1, 2, 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останнього без належних підстав було призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП, суддею не встановлені.
Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею не встановлені.
Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Окрім цього, у відповідності до вимог п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке пов`язано з виконанням його службових обов`язків як військовослужбовця, суд доходить висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 35, 40-1, 172-15, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
2. Звільнити військовослужбовця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.
4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
5. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна