Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/1846/25
Номер провадження2/711/93/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Петренка О.В.,
за участю секретарів судового засідання Овезової Ю.В., Дмитренка О.Ю., 
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Кірси В.В.,
представника відповідача Кирмана В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, 
ВСТАНОВИВ:
05 березня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кірса Віталій Вікторович, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою (вхідний №8779/25, а.с.1-4), в якій, з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 27 червня 2025 року і позовної заяви в новій редакції від 26 травня 2025 року (вхідний №25951/25, а.с.152, 154-157), що прийнята до розгляду ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2025 року (а.с.167-168), просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку кадастровий номер: 7110136400:02:033:0034, 1/3 частини земельної ділянки кадастровий номер: 7110136400:02:033:0035, і 1/5 частину земельної ділянки кадастровий номер: 7110136400:02:033:0006, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . 
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме на:
-квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 12.01.2000, виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси;
-земельні ділянки: площею 224,0 кв.м. (кадастровий номер 7110136400:02:033:0034), 1/3 частку земельної ділянки, площею 83,0 кв.м. (кадастровий номер 7110136400:02:033:0035) та 1/5 частку земельної ділянки, площею 36,0 кв.м., (кадастровий номер 7110136400:02:033:0006), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, які належать ОСОБА_2 на підставі рішення Черкаської міської ради.
Позивач у встановленому законом порядку та строки звернувся до Першої черкаської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , внаслідок чого нотаріальною конторою 06.09.2021 було заведено спадкову справу за №295/2021.
Також позивач у позові зазначає про те, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом (четвертої черги спадкування) як особа, яка проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: у період з лютого 2013 року до дня смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Протягом вказаного часу, позивач, будучи приятелем ОСОБА_2 та маючи із ним спільні християнські погляди, опікувався ним, оскільки останній в силу свого віку не мав ні сталого доходу, ні будь-яких родичів або осіб які б мали бажання його підтримувати. У цей період, позивач мав у своєму володінні велике господарство в с. Чорнявка Черкаського району, в якому на той час тримав значну кількість худоби ( 10 корів, 9 телят, 6 свиней, 50 – вівців та близько 100-150 домашньої птиці), обробляв та утримував значну кількість орендованої землі (21 га), на якій також вирощував різні рослинні культури (злакові, овочеві), внаслідок чого займався індивідуальним виробництвом сільськогосподарської продукції (молочні, м`ясні вироби, продукти рослинництва, садівництва та городництва), яку реалізовував на центральному ринку в м. Черкаси, чим і заробляв собі на життя. Вказане змушувало позивача витрачати значні сили на утримання такого господарства, а сім`я позивача на той час, як і назараз, проживала за кордоном. 
У зв`язку з цим, позивач запропонував ОСОБА_2 спільно вести це господарство, та допомагати йому в його утриманні та спільно розподіляти кошти, які отримані від такої діяльності, тим саме забезпечуючи своє життя. 
Також у мотивувальній частині позову, позивач зазначає про те, що він разом з ОСОБА_2 проживали разом як за місцем реєстрації останнього: в квартирі АДРЕСА_1 (куди привозили та зберігали продукцію власного сільськогосподарського виробництва), яку реалізовували на центральному ринку в м. Черкаси, який знаходитися в безпосередній близькості із даною адресою, а також проживали із ОСОБА_2 в АДРЕСА_3 , тобто за місцем реєстрації проживання позивача, де вони разом вели спільне домашнє господарство, обробляли землю, вирощували домашню худобу, збирали врожаї, робили для власного споживання та для реалізації сільськогосподарську продукцію (продукти тваринництва та рослинництва), утримували та доглядали за великим господарством позивача, здійнювали спільний побут та досуг, несли спільні витрати та спільно розподіляли зароблені кошти.
Позивач звертає увагу суду на те, що після смерті ОСОБА_2 саме він був єдиним хто вирішив усі організаційні питання та забезпечив його поховання і здійснив пов`язані із цим витрати. Похований ОСОБА_2 в с. Чорнявка Черкаського району. 
У зв`язку з цим, позивач констатує, що після смерті ОСОБА_2 , лише він є єдиним спадкоємцем за законом, який закликаний до спадщини та прийняв спадщину і подав заяву про прийняття спадщини, а також заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.
Проте постановою державного нотаріуса Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. від 14.02.2025 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку, площею 224,0 кв.м., 1/3 частку земельної ділянки, площею 83,0 кв.м. та 1/5 частку земельної ділянки, площею 36,0 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , а також на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування вказаної постанови нотаріус зазначила, що в зв`язку з тим, що у отриманій довідці Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради відсутні відомості про місце реєстрації та склад сім`ї померлого, нотаріус позбавлений можливості встановити місце відкриття та перевірити коло спадкоємців померлого ОСОБА_2 , що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. 
Також, у мотивувальній частині позовної заяви, позивач, посилаючись на правовий висновок, викладений в п.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20948/16-ц, зазначає про те, що у справах позовного провадження факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як і низка інших юридичних фактів, належать до предмета доказування і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення, якщо відповідні факти пов`язані з будь-якими іншими позовними вимогами. Суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин (фактів), якими учасники справи обґрунтовують вимоги та заперечення, у мотивувальній частині судового рішення.
У зв`язку з цим, для вирішення питання щодо підтвердження права позивача бути закликаним як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_2 та визнання за позивачем права власності на спадкове є необхідним встановлення факту проживання позивача разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: у період з лютого 2013 року до дня смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановлення місця проживання спадкодавця на момент його смерті (місця відкриття спадщини), та визнання права власності на спадкове майно за позивачем.
Оскільки позивач у нотаріальному порядку об`єктивної змоги оформити спадкові права на спадщину, що лишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , змоги немає, тому звернувся до суду з відповідним позовом та просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку кадастровий номер: 7110136400:02:033:0034, 1/3 частини земельної ділянки кадастровий номер: 7110136400:02:033:0035, і 1/5 частину земельної ділянки кадастровий номер: 7110136400:02:033:0006, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі (а.с.37-39).
27 березня 2025 року відповідачем до суду поданий відзив на позовну заяву (вхідний №12017/25, а.с.71-80), з урахуванням відзиву на позовну заяву в новій редакції (вхідний №30808/25, а.с.173-182), що поданий відповідачем до суду з підстав прийняття до розгляду заяви позивача про зміну підстав позову, цей учасник справи просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відзив на позовну заяву в новій редакції обгрунтований тим, що ОСОБА_1 23.02.2022 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою до ОСОБА_2 (на той час вже померлого) про встановлення факту проживання однією сім`єю. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.06.2022 у справі №712/403/22, провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю - закрито у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в судовому засіданні було з`ясовано, що заінтересована особа ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28 серпня 2021 року. 
10.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із заявою до Першої черкаської державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси 10.08.2022 у справі №712/5796/22, заяву ОСОБА_1 про повернення заяви було задоволено та повернуто заяву заявнику.
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 з лютого 2016 року по серпень 2021 року. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 19.09.2022 у справі № 712/7361/22, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора було передано за підсудністю на розгляд до Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.10.2022 у справі №712/7361/22 було відкрито провадження у справі. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.01.2023 у справі №712/7361/22 відмовлено в задоволенні вимог ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем ( ОСОБА_2 ) однією сім`єю.
У 2024 році ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою до Першої черкаської державної нотаріальної контори про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 із лютого 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15.10.2024 у справі №711/5717/24 заяву ОСОБА_1 було задоволено та встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з лютого 2013 року до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 (без зазначення місця/адреси). Постановою Черкаського апеляційного суду від 15.05.2025 у справі 711/5717/24, апеляційну скаргу Черкаської міської ради задоволено частково, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15.10.2024 скасовано, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_2 - залишено без задоволення.
Заперечуючи обставини того, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом (четвертої черги спадкування) як особа, яка проживала разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: у період з лютого 2013 року до дня смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач у відзиві на позовну заяву в новій редакції зазначає про те, що законодавство України не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, однак визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки.
У цьому контексті відповідач у відзиві на позовну заяву в новій редакції зазначає про те, що про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
У зв`язку з цим, відповідач робить висновок, що для визнання особи спадкоємцем за законом четвертої черги необхідно встановлення таких фактів: проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, ведення спільного господарства зі спадкодавцем, наявність спільного бюджету зі спадкодавцем, піклування та підтримку один одного морально і матеріально.
Проте, на переконання відповідача, долучені позивачем до позовної заяви засоби доказування (копії двох актів опитування сусідів від 21.04.2025 i 22.04.2025, копія свідоцтва про смерть, дозвіл на видачу тіла та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі) не є належними і допустимим доказами підтвердження факту проживання однією сім`єю позивача разом із ОСОБА_2 . 
Крім того відповідач у відзиві на позовну заяву в новій редакції зазначає про те, що жодним доказом не підтверджено вищезазначені факти, на які посилається позивач; не зазначено, яким чином вони з ОСОБА_2 вели спільний бюджет та господарство; не подано доказів щодо купівлі продуктів, ліків тощо та, що купівля була за спільні кошти; відсутні докази, що підтверджують спільне проживання позивача зі спадкодавцем та за якою точно адресою; відсутні докази, що підтверджують дату з якої вони почали проживати разом; відсутні належним чином засвідчені акти опитування сусідів тощо.
У зв`язку з цим, відповідач у мотивувальній частині відзиву на позовну заяву в новій редакції констатує, що позивач не надав до суду жодного з точки зору належності, допустимості та достатності доказу на підтвердження фактичного проживання з померлим з 2013 року до 2021 року, наявності між ними взаємних прав і обов`язків, ведення вказаними особами спільного господарства, наявності в них спільного бюджету, спільних витрат, оплати комунальних послуг тощо. Отже, на переконання відповідача, позивачем не доведено належним чином реальності факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_2 протягом п`яти років поспіль до моменту відкриття спадщини, оскільки не подано доказів, що підтверджують заявлені вимоги, а тому характер відносин заявника з померлим за своїм змістом не мав ознак сімейних.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.08.2025 закрито підготовче провадження у справі № 711/1846/25 за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно і призначено справу до судового розгляду по суті о 15 год 00 хв 13 жовтня 2025 року (а.с.190-191).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.10.2025 відкладено розгляд цивільної справи до 14.10 год 10 листопада 2025 року (а.с.196-198).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2025 відкладено розгляд цивільної справи до 12.00 год 09 грудня 2025 року (а.с.203-205).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.12.2025 відкладено розгляд цивільної справи до 15.10 год 18 грудня 2025 року (а.с.212).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.12.2025 відкладено розгляд цивільної справи до 15.30 год 13 січня 2026 року (а.с.218-220).
Протокольною ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.01.2026 відкладено розгляд цивільної справи до 11.00 год 29 січня 2026 року (а.с.226).
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кірса В.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, що викладені у позовній заяві в новій редакції, що подана разом із заявою про зміну підстав позову. Просили суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку кадастровий номер: 7110136400:02:033:0034, 1/3 частини земельної ділянки кадастровий номер: 7110136400:02:033:0035, і 1/5 частину земельної ділянки кадастровий номер: 7110136400:02:033:0006, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того представник позивача адвокат Кірса В.В. звернув увагу суду на те, що для визнання за позивачем права власності на спадкове майно необхідним є встановлення факту проживання позивача разом зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: у період з лютого 2013 року до дня смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також встановлення місця проживання спадкодавця на момент його смерті (місця відкриття спадщини), що процесуально можливим є шляхом їх встановлення в мотивувальній частині судового рішення, що узгоджується з правовим висновком, викладеним в п. 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 760/20948/16-ц. Також представник позивача в судових дебатах звернув увагу суду, що відповідач, на спростування доводів позивача, доказів суду не надав. 
Представник відповідача Черкаської міської ради Кирман В.О. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, що викладені в позовній заяві в новій редакції, що подана разом із заявою про зміну підстав позову, з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву в новій редакції. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора, явку представника у судове засідання не забезпечила хоча про день, час та місце проведення розгляду справи була повідомлена належним чином, а саме: шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 15.01.2026 о 11 год 40 хв 38 сек, доказом чому є довідка про доставку електронного документа, що міститься в матеріалах справи (а.с.229 зворот).
Частиною 1 ст.223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора, була повідомлена про проведення судового засідання належним чином, суд, заслухавши думку позивача, його представника та представника відповідача про можливість продовжити розгляд справи у відсутність означеного учасника справи, які не заперечували проти цього, керуючись ч.1 ст.223 ЦПК України, постановив протокольну ухвалу про проведення судового засідання в справі №711/1846/25 за даної явки учасників справи.
29 січня 2026 року суд, після оголошення про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи, керуючись положеннями ч.1 ст.244 ЦПК України, відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 08 год 10 хв 09 лютого 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальну позицію позивача та його представника, висловлені як письмово, так і під час проголошення вступного слова, а також процесуальну позицію представника Черкаської міської ради, що викладена письмово і проголошена під час вступного слова, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Черкаси помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28 серпня 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2770 (а.с.8 зворот).
Із протоколу огляду місця події від 18.08.2021, що складений слідчим слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції Василигою В.І., у взаємозв`язку з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021250310002220 від 19.08.2021, суд встановив, що 18 серпня 2021 року до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали правоохоронних органів по факту виявлення за адресою: АДРЕСА_2 , трупу гр. ОСОБА_2 , 1938 року народження, який був зачинений в приміщенні із середини з ознаками вчинення самогубства шляхом повішання (а.с.6 зворот-8).
Із довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради №17830/30714-01-10 від 27.11.2024 суд встановив, що інформація про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_4 , у департаменті відсутня (а.с.9).
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області, що ухвалене 15.10.2024 у цивільній справі №722/5717/24 (провадження №2-о/707/80/24) встановлений факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з лютого 2013 року до дня смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10 зворот - 12).
Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 травня 2025 року скасоване рішення Черкаського районного суду Черкаської області, що ухвалене 15.10.2024 у цивільній справі №722/5717/24, а заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім`єю залишена без задоволення (а.с.114-120).
Із копії дубліката свідоцтва про право власності на житло від 12.01.2000, що видане органом приватизації Придніпровського райвиконкому, у взаємозв`язку з інформаційною довідкою КП «ЧООБТІ» №40623-о від 09.02.2023, суд встановив, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.16 зворот, 18).
Також у судовому засіданні суд безпосередньо дослідив копію державного акту серії ЯЖ №110097, що виданий Черкаською міською радою 11.07.2008, зі змісту якого встановив, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належать земельні ділянки: 1) площею 224,0 кв.м. (кадастровий номер 7110136400:02:033:0034); 2) 1/3 частка земельної ділянки, площею 83,0 кв.м. (кадастровий номер 7110136400:02:033:0035); 3) 1/5 частка земельної ділянки, площею 36,0 кв.м., (кадастровий номер 7110136400:02:033:0006), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд (а.с.17).
Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №66282293 від 06.09.2021 суд встановив, що після смерті ОСОБА_2 . Першою черкаською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №295/2021 (а.с.23).
Із листа Першої черкаської державної нотаріальної контори №59/02-14 від 15.01.2025 суд встановив, що в провадженні означеної державної нотаріальної установи знаходиться спадкова справа №295/2021, що заведена після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також із означеного засобу доказування суд встановив, що, станом на 15.01.2025, спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який проживав з померлим однією сім`єю більше п`яти років до дня смерті спадкодавця (а.с.17 зворот).
Крім того в судовому засіданні суд безпосередньо дослідив постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.02.2025, що винесена державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В., зі змісту якої встановив, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку кадастровий номер: 7110136400:02:033:0034, 1/3 частини земельної ділянки кадастровий номер: 7110136400:02:033:0035, і 1/5 частину земельної ділянки кадастровий номер: 7110136400:02:033:0006, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Підставою для відмови у видачі свідоцтва позивачу на право власності на спадкове майно, що лишилося після смерті ОСОБА_2 , стало те, що в отриманій з Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради довідці відсутні відомості про місце реєстрації та склад сім`ї померлого ОСОБА_2 , а тому нотаріус позбавлена можливості встановити місце відкриття та перевірити коло спадкоємців померлого ОСОБА_2 (а.с.9 зворот – 10, 66-67).
Із акту опитування сусідів за місцем проживання від 24.02.2025 суд встановив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проживав в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.24 зворот).
Із рахунків за спожиту електричну енергію за квітень – липень 2021 року, що складені ТОВ «Черкасиенергозбут», суд встановив, що останнім надана житлово-комунальна послуга з постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_1 , споживачем за якою був ОСОБА_2 ; обсяг споживання електричної енергії склав від 42 кВт/год до 92 кВт/год (а.с.25).
Також у судовому засіданні була досліджена довідка про фінансовий стан споживача, що сформована надавачем житлово-комунальної послуги з постачання природного газу до квартири АДРЕСА_5 , зі змісту якої суд встановив, що у 2021 році щомісячно було спожито споживачем ОСОБА_2 обсяг природного газу рівний 5,390 м3. Крім того з означеного засобу доказування суд встановив, що розрахунок спожитого ОСОБА_2 обсягу природного газу був визначений з призми норми споживання та кількості проживаючих - 1 людина (а.с.25 зворот - 26).
Із довідки про нарахування плати та розміри платежів за централізоване водопостачання та водовідведення, що складена КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради за період з 01.05.2021 до 01.08.2021, у взаємозв`язку з рахунками на оплату за централізоване водопостачання за період з травня 2021 року до липня 2021 року, суд встановив, що нарахування означеної житлово-комунальної послуги за адресою: АДРЕСА_4 , проводилося споживачу ОСОБА_2 з призми норми споживання, яка визначена на 1 особу (а.с.26 зворот - 27).
Із довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №1684208-2024 від 24.09.2024 суд встановив, що позивач ОСОБА_1 , починаючи з 26.04.2013, зареєстрований проживанням за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.32).
Також у судовому засіданні були досліджена матеріали спадкової справи №295/2021, що заведена Першою черкаською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2 , які витребувані судом у зв`язку із задоволенням клопотання позивача, що подане разом з позовною заявою (а.с.33). Із матеріалів спадкової справи №295/2021 суд встановив, що о 11 год 47 хв 06 вересня 2021 року до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся ОСОБА_1 (а.с.44) 
Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66282154, що сформована 06.09.2021 Першою черкаською державною нотаріальною конторою, суд встановив, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не заводилася і свідоцтво про право власності на спадщину не видавалося (а.с.45-52). 
Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №66282218, що сформована 06.09.2021 Першою черкаською державною нотаріальною конторою, суд встановив, що заповіти та спадкові договори ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно не складалися та не укладалися (а.с.53-55).
Також у судовому засіданні суд безпосередньо дослідив рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.01.2023, що ухвалене в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та встановив, що заявник звернувся до суду задля встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 у період часу з лютого 2016 року до серпня 2021 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.01.2023, що 08.03.2021 набрало законної сили, відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю (а.с.83-85).
Із акту опитування сусідів за місцем проживання від 22.04.2025, що в копії долучений позивачем до позовної заяви в новій редакції, яка подана разом із заявою про зміну підстав позову, суд встановив, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 2013 року до моменту смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , де вони вели спільний побут та господарство; інших осіб, які утримували ОСОБА_2 не було (а.с.158). 
Із акту опитування сусідів за місцем проживання від 21.04.2025, що в копії долучений позивачем до позовної заяви в новій редакції, яка подана разом із заявою про зміну підстав позову, суд встановив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу з 2013 року до моменту смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав разом із ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , де вони вели спільний побут та господарство; інших осіб, які утримували ОСОБА_2 не було (а.с.158 зворот).
Допитаний в судовому засіданні, що відбулося 13.10.2025, в порядку, передбаченому ст.234 ЦПК України, як свідок позивач ОСОБА_1 , показав, що в 2013 році він придбав у с. Чорнявка Черкаського району Черкаської області дачу і завів господарство, а також оформив в оренду земельні ділянки загальною площею 21 га. Вирощену і виготовлену домашню продукцію реалізовував на центральному ринку м. Черкаси. ОСОБА_2 почав купувати на центральному ринку м. Черкаси продукцію, виготовлену та вироблену ОСОБА_1 . Надалі ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 зберігати продукцію в нього вдома задля її подальшої реалізації на центральному ринку м. Черкаси, оскільки житло ОСОБА_2 розташоване поруч із ринком. Потім ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 жити однією сім`єю в с. Чорнявка Черкаського району Черкаської області, оскільки позивачу потрібна була людина, яка б приглядала за господарством: воду відкрити, зерно насипати худобі, накидати сіно тощо.
Також свідок показав суду, що разом із ОСОБА_2 вони жили як одна сім`я, починаючи з 2013 року і до дня смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), періодично у квартирі АДРЕСА_1 , а періодично в будинку АДРЕСА_6 . У цей час вони мали спільний бюджет, купували продукти харчування, одяг, в тому числі і для ОСОБА_2 (він мав близько 20-30 костюмів), зробили частковий ремонт у квартирі АДРЕСА_1 , а саме: купили труби, зробили санвузол, змонтували бойлер, умивальник та унітаз, що мало місце у 2018/2019 рр.
Крім того свідок ОСОБА_1 показав суду, що відносини між ним та ОСОБА_2 були більш ніж дружніми, а саме: ОСОБА_2 . ОСОБА_1 був як брат, і ОСОБА_1 . ОСОБА_2 також був як брат. У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 свідок ОСОБА_1 здійснив його поховання за власні кошти. 
Крім того, у судовому засіданні, що відбулося 11.11.2025, був допитаний як свідок ОСОБА_9 , який суду повідомив, що він проживає у багатоповерховому будинку, що розташований поруч з будинком, у якому проживав ОСОБА_2 , а саме: у будинку АДРЕСА_2 . Із ОСОБА_2 у свідка були відносини, що притаманні сусідам, у зв`язку з чим вони спілкувалися 1-2 рази на тиждень. ОСОБА_2 казав свідку, що з ОСОБА_1 у нього дружні, приятельські відносини. Також ОСОБА_2 казав свідку, що ОСОБА_1 – хороший чоловік. Про проживання ОСОБА_2 в с. Чорнявка Черкаського району Черкаської області свідку нічого не відомо. Водночас свідок стверджував, що ОСОБА_2 постійно проживав у квартирі АДРЕСА_1 .
Також у судовому засіданні, що відбулося 18 грудня 2025 року, була допитана як свідок ОСОБА_5 , яка суду повідомила, що в с. Чорнявка Черкаського району Черкаської області вона проживає, починаючи з 2012 року. Із ОСОБА_1 вони є сусідами, оскільки проживають поруч. З ОСОБА_2 вона познайомилася в с. Чорнявка, коли у 2013 році йшла з роботи, а ОСОБА_2 , перебуваючи у дворі, що належить ОСОБА_1 , запросив її випити кави. ОСОБА_2 повідомив свідку, що ОСОБА_1 забрав його для роботи по господарству. Він допомагав ОСОБА_1 по господарству як влітку, так і взимку: кормив худобу, наливав худобі воду тощо.
Також свідок ОСОБА_5 повідомила суду про те, що спільного господарства ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не мали; у них були дружні відносини, сімейних відносин між ними не було. 
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
Згідно з ч.1 ст. 15 та ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно зі статтею 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст. 1268 та ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
У пункті 6 рішення від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї")  Конституційний Суд України зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.
Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. 
До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Аналіз означених норм матеріального права, а також керівних роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст.1264 ЦК України викладена у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2025 року у справі № 127/3108/23 (провадження № 61-4148св25) та від 23 жовтня 2025 року у справі № 754/15535/23 (провадження № 61-16532св24).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до положень ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
За змістом ч.1-3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Розглядаючи позов ОСОБА_1 та даючи оцінку наданим останнім доказам на підтвердження факту проживання однією сім`єю разом із померлим ОСОБА_2 не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з лютого 2013 року до дня смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_3 (абз. 9 стр.3 позовної заяви в новій редакції від 26.05.2025, а.с.155), суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів проживання позивача разом зі спадкодавцем однією сім`єю щонайменше п`ять років до дня відкриття спадщини для набуття права на спадщину на підставі ст. 1264 ЦК України як спадкоємцем четвертої черги за законом, а саме: пов`язаність позивача та померлого крім спільного проживання веденням спільного господарства, спільних витрат, бюджету, харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням тощо.
При цьому суд відхиляє як доказ спільного проживання однією сім`єю позивача і ОСОБА_2 акти опитування сусідів за місцем проживання від 24.02.2025 (а.с.24 зворот), від 22.04.2025 (а.с.158) та від 21.04.2025 (а.с.158 зворот), інформація в яких зазначена зі слів відповідно сусідів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , оскільки вказані особи в якості свідків судом не допитані з підстав залишення без розгляду відповідного клопотання щодо виклику в судове засідання та допиту в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 (протокольна ухала від 18.12.2025, а.с.120), що узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 25 березня 2024 року у справі № 243/1073/23 (провадження № 61-18172св23).
Крім того суд звертає увагу учасників справи, що відхилення означених засобів доказування також обгрунтоване тим, що їх зміст стосується проживання та ведення спільного побуту і господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас, згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто за рік до дня народження ОСОБА_2 (а.с.57), з яким, як стверджує позивач, він проживав та вів спільне господарство. Будь-яких засобів доказування щодо технічної помилки, описки тощо, що містилася б в актах опитування сусідів за місцем проживання від 24.02.2025 (а.с.24 зворот), від 22.04.2025 (а.с.158) та від 21.04.2025 (а.с.158 зворот) матеріали цивільної справи не містять і такі не були надані позивачем протягом всього часу розгляду справи.
Також суд, відхиляючи акти опитування сусідів за місцем проживання від 24.02.2025 (а.с.24 зворот), від 22.04.2025 (а.с.158) та від 21.04.2025 (а.с.158 зворот) як докази тому юридичному факту, що позивач проживав та вів спільний побут та господарство з ОСОБА_2 , звертає увагу учасників справи на покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які під присягою повідомили суду, що відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мали дружній характер.
Водночас, сам по собі факт дружніх відносин між померлим та позивачем, на що посилаються свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , не є підтвердженням наявності факту проживання однією сім`єю та не свідчить про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1264 ЦК України.
Покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_5 також логічно узгоджуються з даними письмових засобів доказування, що безпосередньо досліджені судом. Зокрема, із довідок про фінансовий стан щодо газопостачання за адресою: АДРЕСА_7 , за період з 01.01.2021 до 01.11.2023 (25 зворот), а також із довідки про нарахування плати та розмір платежів з 01.05.2021 до 01.08.2021, що сформована КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради (а.с.26 зворот - 27), суд встановив, що надавачами житлово-комунальних послуг з газопостачання та централізованого водопостачання і водовідведення, що надавалися до квартири АДРЕСА_1 , вартість означених послуг розрахована з призми норми їх споживання виключно на одну особу, а саме: ОСОБА_2 . Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів тому юридичному факту, що споживання відповідних житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 здійснювалось у період часу з лютого 2013 року до серпня 2021 року з призми проживання в означеному об`єкті житлової нерухомості двох осіб: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Водночас суд відхиляє покази позивача ОСОБА_1 , надані ним суду як свідком у порядку, передбаченому ст.234 ЦПК України, з підстав того, що покази останнього беззаперечно не свідчать про проживання однією сім`єю позивача та померлого ОСОБА_2 , ведення ними спільного господарства, наявності спільного бюджету, сплати комунальних послуг, купівлі майна для спільного користування, витрат на утримання житла, його ремонту, починаючи з лютого 2013 року по день смерті останнього, а також не підтверджуються іншими засобами доказування, зокрема показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та письмовими доказами, що долучені позивачем до позовної заяви, а саме: довідкою про фінансовий стан щодо газопостачання за адресою: АДРЕСА_7 , за період з 01.01.2021 до 01.11.2023 (25 зворот), довідкою про нарахування плати та розмір платежів з 01.05.2021 до 01.08.2021, що сформована КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради, і рахунками на оплату за централізоване водопостачання за період з травня 2021 року до липня 2021 року (а.с.26 зворот - 27).
Більше того, показання свідків самі по собі не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16 (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16 (провадження № 61-44641св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16 (провадження № 61-42601св18), від 18 жовтня 2023 року у справі № 201/11673/20 (провадження № 61-10383св23), що застосовуються судом з метою виконання положень ч.4 ст.263 ЦПК України.
Щодо доводів представника позивача адвоката Кірси В.В. про те, що відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, то суд зазначає про таке.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З аналізу означеної норми процесуального права суд зробив висновок, що незалежно від того чи відповідач надав суду докази на підтвердження заперечень проти позовних вимог, лишається незмінним процесуальний обов`язок позивача довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, тобто у конкретному випадку докази на підтвердження факту проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, наявності між ними взаємних прав і обов`язків, ведення вказаними особами спільного господарства, наявності в них спільного бюджету, спільних витрат тощо.
Посилання позивача у мотивувальній частині позовної заяви в новій редакції на те, що він займався організацією поховання та оплатою всіх ритуальних послуг після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є самостійною та достатньою підставою для встановлення факту спільного проживання вказаних осіб на протязі не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
У зв`язку з цим, суд, оцінивши, надані учасниками справи, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, встановив, що позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини, наявності між ними взаємних прав і обов`язків, ведення вказаними особами спільного господарства, наявності в них спільного бюджету, спільних витрат та інше, а тому дійшов висновку про недоведеність факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , в період з лютого 2013 року до дня смерті останнього – ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У цьому контексті суд також звертає увагу учасників справи на ту обставину, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.01.2023, що ухвалене у цивільній справі №712/7361/22 і набрало законної сили 08.03.2023 (а.с.83-85), а також постановою Черкаського апеляційного суду від 15.05.2025, що прийнята за результатами перегляду рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15.10.2024, що ухвалене в цивільній справі №711/5717/24 (а.с.114-120), у задоволенні заяв ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , в період часу відповідно з лютого 2016 року по серпень 2021 року та з лютого 2013 року по серпень 2021 року, було відмовлено у зв`язку недоведеністю ОСОБА_1 факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 . 
У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача щодо факту проживання позивача разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, які викладені у відзиві на позовну заяву в новій редакції (а.с.173-182), знайшли своє підтвердження під час розгляду справи по суті, а тому визнаються судом обгрунтованими і вмотивованими. 
Оскільки матеріалами справи не підтверджується доведеність позивачем належними і допустимими засобами доказування факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, що лишилося після смерті ОСОБА_2 , адже обгрунтованість позовних вимог безумовно залежала від встановлення судом факту проживання позивача разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої квитанції АТ «Акцент-Банк» від 05.03.2025 (а.с.34) судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 12 112 грн.
Оскільки суд позовні вимоги визнав необгрунтованими та недоведеними тому, керуючись ч.1 ст.141 ЦПК України, понесені ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору мають бути покладені на сторону позивача.
Керуючись ст. 3 СК України, ст.1216, 1217, 1218, 1258, 1264, 1268, 1269 ЦК України, ст.2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 83, 89, 133, 141, 244, 264, 265, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складене 09 лютого 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Черкаська міська рада, код ЄДРПУО: 25212542, місцезнаходження: м.Черкаси, вул. Байди Вишневецького, 36.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Перша черкаська державна нотаріальна контора, код ЄДРПУО: 02901374, місцезнаходження: м. Черкаси, вул.Хрещатик, 255.

Головуючий:	  	О.  В.  Петренко