ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 р.	Справа № 643/14728/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департамента патрульної поліції на рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 13.11.2025, головуючий суддя І інстанції: Крівцов Д.А., пр-т Ювілейний, 38Є, м. Харків, 61005, повний текст складено 13.11.25 року по справі № 643/14728/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту патрульної поліції   
про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова з адміністративним аозовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5587401 від 27.08.2025, винесену відносно ОСОБА_1 .
В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 27.08.2025 о 21-00 год. він здійснював керування транспортним засобом "BMW XM", номерний знак НОМЕР_1 , рухався із повним дотриманням правил дорожнього руху та був зупинений співробітниками Національної поліції. Підстава зупинки транспортного засобу позивачу повідомлена не була. Після зупинки автомобіля позивача та перевірки документів, співробітники відповідача зазначили, що позивач порушив правила дорожнього руху, а саме – не виконав вимоги знаку зупинки автомобіля, у зв`язку із чим притягнули позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки автомобіль зупинений за жодних на те законодавчих підстав, що є самостійною підставою для скасування усіх наслідків незаконної зупинки; позивач правила дорожнього руху не порушував, їхав з повним дотриманням правил дорожнього руху. У зв`язку із цим постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню. Окрім відсутності події та складу адміністративного правопорушення в діях позивача, розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично не відбувався: представники поліції позивачу не представлялись; права та обов`язки позивачеві не роз`яснювались, можливості надати свої зауваження чи заперечення до постанови про накладення адміністративного стягнення не надано; свідки не опитувались, будь-які докази, які могли б підтвердити обставини винуватості позивача до оскаржуваної постанови, не долучались; постанова позивачу належним чином не зачитувалась; порушено право позивача мати адвоката, право викликати адвоката позивачу не роз`яснювалось.
Рішенням Салтівського районного суду міста Харкова від 13.11.2025 позовні вимоги задоволено частково.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5587401 від 27.08.2025, згідно з якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасовано та закрито справу про адміністративне правопорушення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Департаментом патрульної поліції подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 13.11.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що 27.08.2025 в с. Чутове, а/д М03 Київ-Харків-Довжанський, 395 км керуючи транспортним засобом "BMW XM", номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 "Контроль" та здійснив проїзд без зупинки в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4 (в) ПДР України, затверджених постановою КМУ України №1306 від 10.10.2001. Таким чином у інспектора патрульної поліції були законні підстави зупинити транспортний засіб, в подальшому розпочати розгляд адмінсправи, оскільки не виконання вимог дорожнього знаку є порушенням Правил дорожнього руху України. Зазначає, що позивачем , ані під час спілкування з поліцейським, ані в позовній заяві не порушувалось питання щодо відсутності дорожнього знаку 3.41. "Контроль". Знак 3.41 "Контроль" забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Знак 3.41 "Контроль" застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами п. 12.10 цих Правил. Відповідно до п. 12.10 ПДР додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта. Відповідно до п. 14.5.33 ДСТУ 4100:2021 дорожній знак 3.41 "Контроль" застосовують для заборони ТЗ проїзду без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Також зазначає, що всі відеозаписи надані відповідачем є узгодженими між собою, послідовними, відображають події, що мали місце 27.08.2025 за участі позивача та працівників поліції та підтверджують факт порушення позивачем вимог ПДР, що стало достаньою і належною підставою для винесення постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Просив розглядати справу без участі представника ДПП.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.
Враховуючи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема передбаченої ч. 5 ст. 286 КАС України, колегія суддів вважає, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5587401 від 27.08.2025, винесеною поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП у Полтавській області капралом поліції Даценком В.І., позивач 27.08.2025 о 21:14:22 на автодорозі Київ – Харків с- Довжанський МОЗ 395 КМ, керуючи автомобілем "BMW XM", номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 "Контроль" та здійснив проїзд без зупинки, чим порушив п. 8.4 ПДР – порушення вимог заборонних знаків. У зв`язку з наведеним позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладений штраф у розмірі 340,00 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необхідності скасування постанови серії ЕНА № 5587401 від 27.08.2025 за ч. 1 ст. 122 Кодексу України та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав і обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно зі ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про залишення постанови без змін, а скарги без задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року № 1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.
Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються розділом 33 Правил дорожнього руху, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил.
Дорожній знак, визначений пунктом 3.41 "Контроль" глави 3 "Заборонні знаки" розділу 33 "Дорожні знаки" Правил дорожнього руху, передбачає заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).
Згідно з пунктом 3.41 глави 3 розділу 33 Правил дорожнього руху дорожній знак "Контроль" встановлює заборону проїзду без зупинки саме перед контрольними пунктами, а не перед окремими місцями на них.
Вказівка на заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами чітко свідчить, що в"їжджати на контрольний пункт без зупинки заборонено, що спрямовано на забезпечення належної організації здійснення заходів на контрольному пункті для виконання завдань і мети установлення контрольного пункту, залежно від виду контрольного пункту. Водій при наближенні до дорожнього знаку 3.41 "Контроль" повинен знизити швидкість і повністю зупинитися і не в"їзджати на контрольний пункт, тим самим не заважати здійсненню заходів контролю на ньому уповноваженим особам щодо інших водіїв. Після отримання дозвільного сигналу або вказівки співробітника на пункті контролю продовжити рух на пункт контролю для здійснення заходів контролю і продовжити рух тільки після отримання дозволу.
Знак 3.41 "Контроль" забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами загалом, а не тільки перед облаштованими на контрольних пунктах місцями здійснення контролю, зокрема місцями для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів на блокпостах.
Отже, за наявності перед контрольним пунктом дорожнього знаку 3.41 "Контроль", водій зобов`язаний виконати його вимоги, а саме обов`язково зупинитись перед цим знаком, а не тільки перед працівниками поліції.
Так, скасовуючи спірну постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відеозапису, на якому був би зображений знак 3.41 таким чином, що була можливість ідентифікувати вказаний дорожній знак та одночасно був би зафіксований проїзд автомобіля без зупинки біля вказаного знаку не надано.
Колегією суддів встановлено, що на відео дійсно не зафіксовано одночасно проїзд авто та візуально знак 3.41 з лицевої сторони, оскільки камеру закріплено біля стаціонарного посту позаду, ймовірно, самого знаку. 
З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду зазначеної справи, судом направлено запит до Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Полтавській області задля встановлення точного місця розташування дорожнього знаку "3.41. Контроль", на 395 км автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський (в напрямку м. Полтава) та дорожніх знаків 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31"Зона обмеження максимальної швидкості" з наданням схеми їх розташування та чи було встановлено станом на 27.08.2025 на 395 км автодороги М03 Київ-Харків-Довжанський (в напрямку м. Полтава) дорожній знак "3.41 Контроль" та дорожні знаки 3.29, 3.31.
Відповідно до листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області від 30.12.2025, який надійшов до Другого апеляційного адміністративного суду 12.01.2026 повідомлено, что в районі існуючого поста Національної поліції на 395 км+769 автомобільної дороги загального користування значення М-03 Київ-Харків-Довжанський, поблизу с-ща Чутове та межі Полтавської та Харківської області влаштовано блокпост. Служба відновлення та розвитку інфраструктури не приймала участі у його спорудженні та облаштуванні. З метою покращення безпеки дорожнього руху на під`їздах до блокпоста, за ініціативи Управління патрульної поліції в Полтавській області у березні 2024 року було організоване спільне обстеження дорожніх умов та існуючих технічних засобів організації дорожнього руху. Служба відновлення надала свої рекомендації у вигляді схеми організації дорожнього руху. Оскільки блокпост не є об`єктом дорожньої інфраструктури, а ведення щоденного обліку наявності технічних засобів організації дорожнього руху нормативними документами не передбачено, Служба відновлення не має можливості надати інформацію щодо наявності дорожніх знаків 3.41 "Контроль", 3.29 "Обмеження максимальної швидкості", 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" станом на 27.08.2025 та їх точного місця розташування. 
Так, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 439, затверджено Положення про Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України.
Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України (Агентство відновлення) є центральним органом виконавчої влади і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення. 
Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про автомобільні дороги", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства, є компетентним органом з питань управління безпекою автомобільних доріг.
Відповідно до Закону України "Про автомобільні дороги" такий обов`язок покладено на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування, яким у даному випадку є Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області. 
Встановлення дорожніх знаків з дотриманням необхідних стандартів визначено ДСТУ 4100:2021 Безпека дорожнього руху. Дорожні знаки. Загальні технічні умови. Правила застосування.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки блокпост не є об`єктом дорожньої інфраструктури, а Служба відновлення не брала участі у його спорудженні, схема організації дорожнього руху мала лише рекомендаційний характер та жодного документального підтвердження (акта виконаних робіт, акта введення в експлуатацію або акта обстеження), що ці знаки були фактично встановлені та функціонували на 395 км+769 траси М-03 у вказану дату, матеріали справи не містять, відтак колегія суддів приходить до висновку, що за умови відсутності належних та допустимих доказів фактичного встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху на вказаній ділянці, будь-які вимоги щодо обмеження швидкості або зупинки транспортного засобу не можуть вважатися законними та обов`язковими для виконання водієм у розумінні Правил дорожнього руху.
При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неналежності наданих відповідачем доказів. Як встановлено матеріалами справи, автомобіль позивача зупинений працівниками поліції в темний час доби (о 21:14:22), проте надані суду фотографії дорожніх знаків та відеозаписи зафіксовані в різний час: фотографії зроблені вдень, що унеможливлює підтвердження наявності знаків саме на момент зупинки транспортного засобу. Крім того, на жодному з трьох відеозаписів дорожній знак 3.41 "Контроль" не потрапив у поле зору відеокамери таким чином, щоб суд мав можливість його ідентифікувати та переконатися в його відповідності вимогам ДСТУ щодо видимості та розміщення.
Разом з тим, будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, які слугували підставою для винесення поліцейським постанови про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., матеріали справи не містять.
Колегія суддів зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про скасування постанови серії ЕНА № 5587401 від 27.08.2025 та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Рішення Салтівського районного суду міста Харкова від 13.11.2025 по справі № 643/14728/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	Я.В. П`янова   В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено 14.01.2026 року