ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 р. 	Справа № 520/22308/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., повний текст складено 15.10.25 по справі № 520/22308/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" 
до  Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України   
про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області , Державної податкової служби України, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 №12966948/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.07.2024 №11;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.07.2024 №11 днем її фактичної подачі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 р. адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області від 12.06.2025 №12966948/36031709 про відмову у реєстрації податкової накладної від 05.07.2024 №11. Зобов`язано ДПС України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.07.2024 №11 днем її фактичної подачі. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ: 43983495), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія"( ЄДРПОУ:36031709 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ: 43005393), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія"( ЄДРПОУ:36031709 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп.
Головне управління ДПС у Харківській області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , вважає , що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2025 року у справі № 520/22308/25 підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не відповідає обставинам справи та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 6, 72, 73, ч. 2 ст. 74, 75, ч. 1 ст. 77, ч. 1, ст. 90, ст. 159, ч. 1-3, 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначає, що Позивачем подано пояснення з додатками що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній, реєстрацію якиої зупинено та копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів та послуг. За результатами розгляду наданих позивачем документів комісією регіонального рівня направлено у відповідності до п. 9 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12.12.2019 (зі змінами та доповненнями) (далі - порядку № 520) повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/ або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Реєстрі, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/ розрахунку коригування. Згідно повідомлення позивачу запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, а саме: копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування: первинних документів щодо придбання товарів, транспортування продукції, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. Однак, на повідомлення позивачем частково не було надано запитуваних в повідомленні документів та пояснень. Отже, з урахуванням положень визначених Пунктом 9 порядку № 520 (а саме: комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненаданням/ частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. Тому, ГУ ДПС у Харківській області було прийнято рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.06.2025 №12966948/36031709. Вказує , що саме на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій Позивачем частково не надано необхідних первинних документів, що також говорить про зловживання правом на отримання податкового кредиту з метою ухилення від сплати податків до бюджету. Отже, враховуючи той факт, що ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-ЕНЕРГІЯ» не надано необхідні документи, вважає, що рішення комісії Головного управління ДПС в Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято відповідно до чинного законодавства та є правомірним. Також, вважає , що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки, такі дії виходять за межі, визначених законодавцем повноважень. Приймаючи рішення про зобов`язання до вчинення дій, суд першої інстанції не може брати до уваги документи, які не були надані відповідачу для прийняття рішення про реєстрацію чи відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки порушить вимоги частини четвертої статті 245 КАС України, так як для прийняття рішення відповідач не мав можливості надати оцінку вказаним документам, тобто не міг і не мав можливості виконати всі умови визначені законом. Враховуючи вищезазначене, в даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначених податкових накладних є передчасним, в той час як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України та Головного управління ДПС у Харківській області повторно розглянути питання щодо реєстрації ПН, складеної ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-ЕНЕРГІЯ». Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 у справі № 520/22308/25 - прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Компанія "Еко-Енергія" відмовити.
ТОВ «КОМПАНІЯ «ЕКО-ЕНЕРГІЯ» подала до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає , що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права з правильним встановленням обставин справи, а апеляційна скарга є не обґрунтованою, вимоги якої, не підлягає задоволенню. Зміст апеляційної скарги фактично дублює зміст відзиву на позовну заяву, додаткових пояснень та жодним чином не спростовує висновків, викладених в рішенні суду. Усі документи, що надавалися для перевірки разом з поясненнями повністю ідентифікують та підтверджують реальність здійснення господарських операцій, такі документи були достатніми для прийняття ГУ ДПС у Харківській області рішення про реєстрацію податкової накладної, але не були взяті до уваги відповідачем. Просить відмовити ГУ ДПС в Харківській області в задоволенні апеляційної скарги, залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 520/22308/25.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа .
Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що Позивачем в межах здійснення власної господарської діяльності було сформовано податкову накладну №11 від 05.07.2024, виписану на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВАЙРИНГ ОЙЛ", яку було направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманої квитанції №9214790708 від 30.07.2024р. податкова накладна №11 від 05.07.2024р. прийнята, її реєстрація зупинена з посиланням на п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України: податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Також запропоновано подати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній.
В зв`язку з наведеним позивачем було подано до контролюючого органу пояснення та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено. Так, позивачем надіслано контролюючому органу, зокрема, інформацію та підтверджуючі документи.
Однак, контролюючим органом на адресу позивача було направлено повідомлення від 30.05.2025р. №12926874/36031709 про необхідність надання додаткових пояснень.
Позивачем було подано до контролюючого органу додаткові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній №11 від 05.07.2024р.
Незважаючи на це оскаржуваним рішенням Комісії ГУ ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних від 12.06.2025р. №12966948/36031709 було відмовлено у реєстрації поданої податкової накладної. Рішення мотивоване ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.
Позивач, не погодившись з наведеним, звернувся за захистом своїх прав до суду.
Задовольняючи позовні вимоги , суд першої інстанції , враховуючи , що матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем контролюючому органу копій усіх необхідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН та зважаючи на наявність документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та на те, що відповідні документи були надані контролюючому органу, дійшов висновку ,що останній не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкової накладної, а оскаржуване рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено. Крім того, суд першої інстанції врахував, що згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/35770/24 від 26.02.2025р. визнано протиправним та скасовано рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.10.2024 року №34938 про відповідність платника податку - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія"(ЄДРПОУ:36031709) критеріям ризиковості платника податку; зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити платника податку Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Енергія"(ЄДРПОУ:36031709), з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку. Також, суд першої інстанції дійшов висновку , що в спірних правовідносинах задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до п.п. "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
За змістом пункту 201.16 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком № 1165 (тут і далі - в редакції, чинній станом на дату зупинення реєстрації спірних податкових накладних).
Відповідно до абзацу третього пункту 5 Порядку №1165 податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пункт 7 Порядку № 1165 передбачає, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування (крім податкової накладної/розрахунку коригування, у яких відображена операція з вивезення за межі митної території України товарів, до яких застосовується режим експортного забезпечення відповідно до вимог статті 19-2 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність") встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).
Пункт 10 Порядку №1165 передбачає, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
За правилами, встановленими пунктом 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року № 520.
Абзац другий пункту 25 Порядку № 1165 встановлює, що комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном (пункт 26 Порядку № 1165).
Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 520 рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пункт 4 Порядку № 520 встановлює, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно із пунктом 5 Порядку №520 платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи:
договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Відповідно до п. 6 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою складання податкової накладної / розрахунку коригування.
Пунктом 9 Порядку № 520 передбачено , що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Платник податку має право подати до контролюючого органу додаткові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення.
Додаткові письмові пояснення та копії документів, зазначені в абзаці шостому цього пункту, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги.
За результатами розгляду поданих додаткових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем їх отримання, приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Якщо платник податку не надав додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі протягом 5 робочих днів, що настають за днем граничного строку їх подання, визначеного абзацом шостим цього пункту, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.»
Пунктом 10 Порядку №520 встановлено , що Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».
Відповідно до пункту 12 Порядку № 520 рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Верховний Суд вже аналізував застосування положень Порядку № 520 з урахуванням змін, що набрали чинності з 08 березня 2023 року відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19, і у постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 дійшов наступних висновків. З метою вирішення питання про наявність / відсутність підстав для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з 08 березня 2023 року було встановлено наступний алгоритм взаємодії платника податків та контролюючого органу.
За наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН пункт 4 Порядку №520 надає право платнику податків подати на розгляд комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Загальний перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку № 520.
Якщо платник податків скористався правом подання письмових пояснень та копій документів, то за результатами розгляду останніх комісія регіонального рівня приймає одне із трьох наступних рішень:
1) рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН - якщо надані платником податків документи та письмові пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування;
2) про направлення Повідомлення - якщо наданих платником податків документів та письмових пояснень недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування. При цьому зміст форми указаного Повідомлення (Додаток 2 до Порядку № 520) свідчить, що у ньому мають бути вказані конкретні документи, які пропонується надати платнику податків;
3) рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН - якщо платник податків надав письмові пояснення та достатній обсяг документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520, але вони не відповідають вимогам законодавства, внаслідок чого не можуть вважатися такими, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній / розрахунку коригування.
У випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати контролюючому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень: 1) про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН; 2) про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН. Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
При цьому із змісту пункту 10 Порядку № 520 та форми Рішення (Додаток 1 до Порядку №520) слідує, що комісія регіонального рівня у випадку, якщо подані платником податків пояснення / додаткові пояснення та копії документів не підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/ розрахунку коригування, проставляє відмітку у графі «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства».
У випадку ж ненадання платником податків у встановлені строки додаткових пояснень і копій документів, встановлених абзацом шостим пункту 9 Порядку №520, комісія регіонального рівня проставляє відмітку у графі «ненадання / часткове надання додаткових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку».
У постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 Верховний Суд виснував, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
Верховний суд в постанові від 23 квітня 2025 року у справі №620/4035/24 сформував висновок , що до предмета доказування у справі належать обставини того, чи була обґрунтованою вимога контролюючого органу про надання додаткових документів для цілей підтвердження права на реєстрацію спірної податкової накладної в ЄРПН в розрізі встановлених у справі обставин; чи проявив позивач належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами; чи є належним чином обґрунтованим і вмотивованим оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН в контексті взаємозв`язку підстави для прийняття такого рішення із поведінкою позивача та змістом наданих ним документів та пояснень, а також в контексті узгодженості підстав прийняття спірного рішення (змісту заповнених граф) між собою.
Так, реєстрація податкової накладної від 05.07.2024 №11 зупинена, про що свідчить квитанція Автоматизованої системи “Єдине вікно подання електронних документів” ДПС України, в якій вказано, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Додатково повідомлено показник «D»,«Р». Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені у Додатку № 1 до Порядку № 1165.
Відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Довідник кодів податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті ДПС.
Колегія суддів вказує, що у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної відсутня інформація про те, чому позивач визначений ризиковим або які саме його операції стали причиною для визнання його ризиковим. Нечітке формулювання п.8 Критеріям ризиковості платника податку унеможливлює встановлення конкретних ознак ризиковості платника.
Також , у квитанції відсутнє посилання на відповідне рішення щодо віднесення позивача до ризикових платників.
Вживання податковим органом загального посилання на пункт 8 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Верховний Суд у справах № 640/11321/20, № 320/3484/21 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 Критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 22 травня 2024 року у справі № 640/26298/21.
Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/35770/24 від 26.02.2025р. визнано протиправним та скасовано рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.10.2024 року №34938 про відповідність платника податку - ТОВ "Компанія "Еко-Енергія"(ЄДРПОУ:36031709) критеріям ризиковості платника податку; зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити платника податку ТОВ "Компанія "Еко-Енергія"(ЄДРПОУ:36031709), з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Колегія суддів зазначає , що квитанція не містить розрахунків щодо обсягів постачання товарів/послуг, обсяг яких дорівнює або перевищує величину придбання такого товару/послуги, що саме і стало підставою зупинення спірної податкової накладної.
З наявної в матеріалах справи квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної від 05.07.2024 №11 вбачається, що така містить лише загальне посилання на наявність у позивача права подати пояснення та копії документів без зазначення їх конкретного переліку ( певного переліку документів , визначених Порядком № 520).
З матеріалів справи вбачається , що позивачем складено та подано до ГУ ДПС у Харківській області повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.
У постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 Верховний Суд виснував, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
Головним управлінням ДПС у Харківській області направлено повідомлення від 30.05.2025 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, зокрема, первинних документів щодо придбання товарів, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. 
Позивачем надіслано повідомлення від 05.06.2025 №07 2024 про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в яких зазначив, що виробництво розчинника «Сольвент» здійснюється на підставі технічних умов ТУ У20.3-36031709-007:2022 від 02.06.2022, які внесені до бази даних «Технічні умови України», та рецептури, яка затверджена відповідно до зазначених ТУ 02.06.2022. Розчинник «Сольвент» виробляється на основі біоетанолу, шляхом змішування із органічних сполук із додаванням вуглеводнів. Біоетанол Позивач виробляє із бурякової меляси, а інші складники (етилацетат, бензин) – придбає у постачальників. До Додаткових пояснень долучено інвентаризаційні описи, звіти з виробництва, документи на придбання сировини та компонентів для виробництва розчинника, платіжні інструкції, із яких вбачається, що з метою виробництва Товару, Позивач використав: 1,9036 т бензину, який придбаний у ТОВ «НАФТОБІЗНЕС КОНТРАКТ», згідно договору від 19.09.2023 №709/НБК-Н, видаткової накладної від 14.06.2024 №6349, ТТН від 14.06.2024 №Р6349 та платіжної інструкції від 12.06.2024 №1784, видаткової накладної від 04.07.2024 №7190, ТТН від 04.07.2024 №Р7190 та платіжної інструкції від 04.07.2024 №1923; 23 351,22 дал біоетанолу, який вироблений Позивачем згідно звітів про виробництво від 01.07.2024 №00000000482, від 03.07.2024 №00000000488, від 04.07.2024 №00000000490, від 05.07.2024 №00000000492, від 06.07.2024 №00000000494, від 07.07.2024 №00000000496; 3,516 кг бітрексу, який придбаний у ФОП ОСОБА_1 , згідно договору поставки від 04.01.2022 №0401, Специфікація №18 від 13.05.2024, видаткової накладної від 24.05.2024 №20, ТТН від 24.05.2024 №20, Специфікація №19 від 21.06.2024, видаткової накладної від 21.06.2024 №21, ТТН від 21.06.2024 №21; 1,2485 т етилацетату, який придбаний за договором купівлі-продажу від 27.12.2023 №01-034-Т23 із ТОВ «Перечинський лісохімічний комбінат», Специфікації №03 від 23.05.2024, видатковою накладною від 23.05.2024 №109, ТТН від 23.05.2024 №000000351, платіжної інструкції від 21.05.2024 №1648.
Так, з матеріалів справи встановлено , що 22.05.2024 Позивач уклав договір поставки №2205 із ТОВ «ЕКВАЙРИНГ ОЙЛ», про поставку органічного розчинника «Сольвент». 
Згідно з п. 1.2. Договору, найменування, одиниця виміру, кількість, ціна, загальна вартість Товару, строк поставки та порядок оплати визначаються у Специфікаціях. 
Відповідно до п. 1.3. Договору, поставка здійснюється на підставі замовлень. 
Відповідно до п. 2.1., 2.5. Договору, товар передається покупцю за адресою Сумська область, с. Будилка, вул. Заводська, 1-Г, на умовах самовивозу. 
Відповідно до п. 3.2. Договору, покупець зобов`язаний здійснити оплату партії товару за один день до навантаження.
21.06.2024 сторони склали Замовлення на придбання товару №6 – на поставку Розчинника органічного універсального «Сольвент» (надалі за текстом – Товар), обсягом 100 000 (+\- 10%) кг, за ціною 33,33 грн/кг, загальною вартістю 4 000 000,00 грн, у т.ч. ПДВ. Також, цього дня сторони склали Специфікацію №6 на поставку Товару, в обсязі та за ціною, вказаною у Замовленні №6. Строк поставки товару до 29 червня 2024 року за умови 100% передоплати. 21.06.2024 Позивач виставив покупцю рахунок на оплату №74, на всю суму Замовлення №6 – 4 000 000,00 грн. 01.07.2024 ТОВ «ЕКВАЙРИНГ ОЙЛ» сплатив 920 000,00 грн за платіжною інструкцією №4433. Протягом дня, 02.07.2024 року, Позивач виготовив 24 387 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000483, 24 381 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000484 та 22 789 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000485, а всього – 71 557 кг. Цього ж дня покупцю відвантажено 22 878 кг Товару, на суму 915 120,00 грн, згідно видаткової накладної №336 та ТТН №294. Залишок Товару на складі становив: 48 679 кг. 02.07.2024 сторони склали Замовлення на придбання товару №7 – на поставку Розчинника органічного універсального «Сольвент» (надалі за текстом – Товар), обсягом 100 000 (+\- 10%) кг, за ціною 34,58 грн/кг, загальною вартістю 4 150 000,00 грн, у т.ч. ПДВ. Також, цього дня сторони склали Специфікацію №7 на поставку Товару, в обсязі та за ціною, вказаною у Замовленні №7. Строк поставки товару до 08 липня 2024 року за умови 100% передоплати . 02.07.2024 Позивач виставив покупцю рахунок на оплату №76, на всю суму Замовлення №7 – 4 150 000,00 грн. 02.07.2024 ТОВ «ЕКВАЙРИНГ ОЙЛ» сплатив 960 000,00 грн за платіжною інструкцією №4440. 03.07.2024 ТОВ «ЕКВАЙРИНГ ОЙЛ» сплатив 1 000 000,00 грн за платіжною інструкцією №4447. Протягом дня, 03.07.2024 року, Позивач виготовив 22 816 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000486 та 23 583 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000487, а всього – 46 399 кг. Цього ж дня покупцю відвантажено 22 790 кг Товару, на суму 945 785,00 грн, згідно видаткової накладної №337 та ТТН №295. Залишок Товару на складі становив: 72 288 кг. 05.07.2024 ТОВ «ЕКВАЙРИНГ ОЙЛ» сплатив 1 830 000,00 грн за платіжною інструкцією №4462. Протягом дня, 05.07.2024 року, Позивач виготовив 22 755 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000491. Цього ж дня покупцю відвантажено 22 788 кг Товару, на суму 945 702,00 грн, згідно видаткової накладної №340 та ТТН №298. Залишок Товару на складі становив:72 255 кг. Протягом дня, 07.07.2024 року, Позивач виготовив 22 797 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000493 та 22 614 кг Товару згідно звіту виробництва №00000000495, а всього – 45 411 кг. Цього ж дня покупцю відвантажено 22 845 кг Товару, на суму 948 067,50 грн, згідно видаткової накладної №341 та ТТН №299 та 22 535 кг Товару, на суму 935 202,50 грн, згідно видаткової накладної №342 та ТТН №300. Залишок Товару на складі становив: 72 286 кг. Загалом Позивач виробив 186 122 кг, а відвантажив 113 836 кг Товару, на загальну суму 4 710 000,00 грн. Як убачається з оборотно-сальдової відомості, за період - липень 2024 по рахунках №74, №76 між сторонами розрахунки проведено повністю, заборгованість відсутня. Надані платіжні інструкції :№ 4433 від 01.07.2024 на суму 920000,00 грн (призначення платежу: оплата за розчинник органічний зг. рах. №74 від 21.06.24р у т.ч. ПДВ - 153333.33; №4440 від 02.07.2024 на суму 960000,00 грн (призначення платежу: оплата за розчинник органічний зг. рах. №76 від 02.07.24р у т.ч. ПДВ - 160000.00; №4447 від 03.07.2024 на суму 1000000,00 грн (призначення платежу: оплата за розчинник органічний зг. рах. №76 від 02.07.24р у т.ч. ПДВ - 166666.67; №4462 від 05.07.2024 на суму 1830000,00 грн (призначення платежу: оплата за розчинник органічний зг. рах. №76 від 02.07.24р у т.ч. ПДВ – 305000.00, які були прийняті банком про що свідчить відповідна відмітка банку на самій платіжній інструкції.
Відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, за правилом «першої події» -отримання передоплати товару, позивач складав податкову накладну з ПДВ від 05.07.2024 №11.
Вказані первинні документи та пояснення стосовно здійсненої господарської операції позивачем було надано до контролюючого органу, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі.
В позовній заяві позивачем зазначено, що до контролюючого органу було надано всі первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій, а саме : копія наказу від 22.03.2021 №22-к/тр про обрання директора; копія ліцензії на виробництво біоетанолу від 01.07.2020 №990116202000001; копія договору оренди майна від 05.05.2021 №3/2021; копія Додатку №1 до договору оренди майна від 05.05.2021 №3/2021; копія акту приймання-передачі майна до договору оренди майна від 05.05.2021 №3/2021; копія Додаткової угоди №7 до договору оренди майна від 05.05.2021 №3/2021; копія штатного розпису станом на 01.03.2025; копія Таблиці даних платника податку на додану вартість; копія договору поставки від 22.05.2024 №2205; копія Замовлення на придбання товару №6 від 21.06.2024; копія Додатку №6/1 до договору поставки від 22.05.2024 №2205 – Специфікації №6 від 21.06.2024; копія Рахунка на оплату від 21.06.2024 №74; копія платіжної інструкції від 01.07.2024 №4433; копія звіту з виробництва від 02.07.2024 №00000000483, №00000000484, №00000000485; копія видаткової накладної від 02.07.2024 №336; копія ТТН від 02.07.2024 №294; копія якісного посвідчення від 02.07.2024 №293; копія довіреності від 21.06.2024 №35; копія Замовлення на придбання товару №7 від 02.07.2024; копія Додатку №7/1 до договору поставки від 22.05.2024 №2205 – Специфікації №7 від 02.07.2024; копія Рахунка на оплату від 02.07.2024 №76; копія платіжної інструкції від 02.07.2024 №4440; копія податкової накладної з ПДВ від 02.07.2024 №3; копія платіжної інструкції від 03.07.2024 №4447; копія податкової накладної з ПДВ від 03.07.2024 №7; копія звіту з виробництва від 03.07.2024 №00000000486, №00000000487, від 04.07.2024 №00000000489; копія видаткової накладної від 03.07.2024 №337; копія ТТН від 03.07.2024 №295; копія якісного посвідчення від 03.07.2024 №294;копія довіреності від 02.07.2024 №36; копія платіжної інструкції від 05.07.2024 №4462; копія податкової накладної з ПДВ від 05.07.2024 №11; копія звіту з виробництва від 05.07.2024 №00000000491, від 07.07.2024 №00000000493, №00000000495; копія видаткової накладної від 05.07.2024 №340; копія ТТН від 05.07.2024 №298; копія якісного посвідчення від 05.07.2024 №297; копія довіреності від 02.07.2024 №36; копія видаткової накладної від 07.07.2024 №341; копія ТТН від 07.07.2024 №299; копія якісного посвідчення від 07.07.2024 №298; копія довіреності від 02.07.2024 №36; копія видаткової накладної від 07.07.2024 №342; копія ТТН від 07.07.2024 №300; копія якісного посвідчення від 07.07.2024 №299; копія довіреності від 02.07.2024 №37; копія договору постачання нафтопродуктів від 19.09.2023 №709/НБК-Н; копія видаткової накладної від 14.06.2024 №6349; копія ТТН від 14.06.2024 №Р6349; копія платіжної інструкції від 12.06.2024 №1784; копія видаткової накладної від 04.07.2024 №7190; копія ТТН від 04.07.2024 №Р7190; копія платіжної інструкції від 04.07.2024 №1923; копія звіту з виробництва від 01.07.2024 №00000000482, від 03.07.2024 №00000000488, від 04.07.2024 №00000000490; копія звіту з виробництва від 05.07.2024 №00000000492, від 06.07.2024 №00000000494, від 07.07.2024 №00000000496; копія договору поставки від 04.01.2022 №0401; копія додаткової угоди №1 до договору поставки від 03.01.2022 №0401; копія Специфікації №18 від 13.05.2024 до договору поставки від 04.01.2022 №0401; копія видаткової накладної від 24.05.2024 №20; копія ТТН від 24.05.2024 №20; копія Специфікації №19 від 21.06.2024 до договору поставки від 04.01.2022 №0401; копія видаткової накладної від 21.06.2024 №21; копія ТТН від 21.06.2024 №21; копія договору купівлі-продажу від 27.12.2023 №01-034-Т23; копія Специфікації №03 від 23.05.2024 до договору купівлі-продажу від 27.12.2023 №01-034-Т23; копія видаткової накладної від 23.05.2024 №109; копія ТТН від 23.05.2024 №000000351; копія платіжної інструкції від 21.05.2024 №1648.
Приймаючи оскаржуване рішення від 26.05.2025 №12903687/36031709 Комісія ГУ ДПС у Харківській області як підставу для відмови в реєстрації зазначила про ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В графі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» - відсутні складські документи, акти зберігання сировини, готової продукції (акти приймання-передачі, складські квитанції тощо), первинні документи щодо постачання продукції у кількості відповідно договору поставки та згідно специфікацій (видаткові накладні, ТТН).
Надаючи оцінку висновкам контролюючого органу колегія суддів зазначає наступне.
Так, відмовляючи у реєстрації спірної податкової накладної контролюючий орган, зокрема, послався на те, що підприємством не було надано первинні документи щодо придбання товарів, складських документів, розрахункових документів та/або банківських виписок, про необхідність подання яких було зазначено у повідомленні про необхідність подання додаткових пояснень і додаткових документів для реєстрації у реєстрі Спірної податкової накладної.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками контролюючого органу з огляду на таке.
Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20 вказав, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
У постанові від 21 лютого 2023 року по справі № 2240/3271/18 у якій Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.
Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі № 460/8040/20 та від 02 липня 2024 року у справі № 440/5004/23, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.
Окрім вказаного, Верховний Суд у постанові від 16.02.2023 у справі № 380/7648/22 зазначив: "здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу".
Отож, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому за результатами розгляду цієї справи оцінюється наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної за фактом першої події.
Дослідивши документи, що надавалися контролюючому органу, колегія суддів вказує, що надані документи є достатніми для усунення сумнівів стосовно здійснення господарських операцій.
Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про реєстрацію податкової накладної адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.
Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18, від 19.07.2023 по справі № 420/7850/22.
Колегія суддів також звертає увагу на постанову Верховного Суду від 13 березня 2023 року у справі № 240/12029/21, де Верховний Суд не відступав від указаних вище висновків, але зазначив, що у разі якщо первинні документи, подані платником податків після зупинення реєстрації податкової накладної, суперечать змісту спірної господарської операції, такі обставини є підставою для відмови у реєстрації податкової накладної. У зазначеній справі судами було встановлено, що згідно з наданих первинних документів позивачем виконувались роботи з вирощування врожаю кукурудзи та соняшнику, а відповідно до податкової накладної - виконувались роботи з вирощування врожаю сої. На думку судів у зазначеній справі, виявлені помилки і неточності у поданих документах, що свідчать про те, що платник податку не має право реєструвати податкову накладну за фактом виконання робіт, які взагалі не зазначені у первинних документах.
З урахуванням зазначеного, можна зробити висновок, що контролюючий орган, виконуючи повноваження щодо моніторингу податкових накладних, має аналізувати первинні документи у взаємозв`язку з відомостями податкової накладної та іншими джерелами (державними реєстрами, електронними документами) лише за зовнішніми (формальними, очевидними) критеріями.
При цьому , колегія суддів не відходить від усталеної позиції, що податковий орган під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної чи відмову у її реєстрації не має права здійснювати аналіз господарської операцій платника податків на предмет її реальності (нереальності).
Така оцінка може надаватись контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.
Дослідивши зміст наданих позивачем документів, колегія суддів зазначає, що надані документи та пояснення стосовно здійснених господарських операцій, містять достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, та спростовують висновки контролюючого органу про їх недостатність. При цьому, в межах спірних правовідносин позивач проявив належну сумлінність у користуванні наданими йому податковим законодавством правами, надав пояснення та копії первинних документів за наслідками здійснення господарської діяльності.
Отже, підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлені обставини, зважаючи на наявність у позивача передбачених чинним законодавством документів, необхідних для складання спірної податкової накладної від 05.07.2024 №11 та беручи до уваги, що реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції дійшов вірного висновку, що у податкового органу були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних спірної податкової накладної від 05.07.2024 №11 , а тому рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області від 12.06.2025 №12966948/36031709 прийнято відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів вважає помилковим посилання скаржника, що зобов`язання зареєструвати в ЄРПН спірну податкову накладну від 05.07.2024 №11 року є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів, оскільки в даному випадку обрана судом першої інстанції форма захисту порушених прав платника є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
За приписами пункту 19 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 1246 датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
У контексті наведеного колегією суддів ураховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.
Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.
За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано всіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення, з урахуванням оцінки суду.
Отже критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення всіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Такий підхід, установлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 826/17220/17.
Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискреційні повноваження у більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Тобто , дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова “може”. При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.
Така позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 208/8402/14-а, від 29 березня 2018 року у справі № 816/303/16, від 6 березня 2019 року у справі № 200/11311/18-а, від 16 травня 2019 року у справі № 818/600/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 344/8720/16-а.
Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012 Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011).
Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Разом з тим спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі № 2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі № 21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.
Колегія суддів наголошує, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Водночас Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) у справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".
Верховним Судом у постанові від 07.05.2020 у справі № 300/183/19 викладено висновок щодо застосування норм статей 8, 9, 77, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної, натомість відповідач має це спростовувати на підтвердження правильності свого рішення із наведенням обґрунтованих доводів, чому надані позивачем документи не були достатніми для реєстрації податкової накладної.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду від 03.06.2021 у справі № 2040/7098/18, від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18, від 23.05.2023 у справі № 500/770/21.
Зважаючи на те, що підставою для відмови в реєстрації спірної податкової від 05.07.2024 №11 були обставини, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.07.2024 №11 датою її подання.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постановах Верховного Суду № 360/2460/20 від 03.11.2021 р., № 140/14282/20 від 17.05.2023 р., від 18 квітня 2024 року у справі № 160/18840/22.
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню саме правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах зазначених вище в даній постанові.
Зважаючи на вказані судові рішення Верховного Суду, суд апеляційної інстанції не виключає можливості того, що після прийняття судом рішення у цій справі, остання правова позиція Верховного Суду буде незмінною.
Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, зроблені у постановах від 13.02.2018 у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі № 569/15527/16-а, від 20.03.2018 у справі № 461/2579/17, від 20.03.2018 у справі № 820/4554/17, від 03.04.2018 у справі №569/16681/16-а та від 12.04.2018 у справі № 826/8803/15 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони є нерелевантними до справи, що розглядається, та не підлягають застосуванню.
Щодо посилання апелянта на постанову Верховного суду від 13.07.2022 у справі №520/223/20, , колегія суддів зазначає , що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності, оскільки предметом розгляду у цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних.
Щодо посилання скаржника на правові позиції, викладені у постановах Верховного суду по справах № 160/2740/19, №640/20378/19 , 808/2099/17 та від 23.04.2019 у справі №825/1610/17 , колегія суддів зазначає, що обставини справ, з урахуванням яких зроблені ці висновки, не є тотожними обставинам даної справи.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними , не впливають на правомірність висновків суду, оскільки в апеляційній скарзі зазначено лише те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, підлягає скасуванню у зв`язку із ненаданням судом належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, зміст апеляційної скарги , який повністю дублює заперечення на позов, подані до суду першої інстанції , містить виключно суб`єктивне бачення апелянта обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, апелянтом у скарзі абсолютно не зазначено в чому ж конкретно виявилося ненадання судом першої інстанції належної правової оцінки обставинам справи, тобто які з них випали з поля зору суду, а які було досліджено невірно, а також не зазначено того, які ж висновки, натомість, повинні були б бути зроблені судом та не обґрунтовано в чому полягає невірність застосування судом норм матеріального права, які саме норми та яким чином було порушено чи неправильно застосовано та яких процесуальних норм адміністративного судочинства не було дотримано судом під час розгляду даної адміністративної справи, а також не зазначено які з поданих доказів суд дослідив неправильно або неповно, а відповідно і підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 по справі № 520/22308/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   І.С. Чалий