Справа № 361/8945/23 
Провадження № 2/361/1650/24 
19.01.2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ) 
19 січня 2026 року м. Бровари 
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючої судді Гізатуліної Н.М., за участю секретаря судових засідань Охріменко Є.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» (далі – АТ «КБ «ГЛОБУС») засобами поштового зв`язку направило до суду зазначений позов. 
В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 31 липня 2021 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та ОСОБА_1 укладено договір про надання комплексу послуг банківського обслуговування, шляхом підписання заяви-анкети на приєднання до договору.
У заяві-анкеті відповідачкою зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме: сума кредиту 22 788 грн, строк кредитування 24 місяці з 02 серпня 2021 року до 01 серпня 2023 року, пільговий період 4 місяці з 02 серпня 2021 року до 02 грудня 2021 року, комісія за управління кредитом 3,0 %, розмір процентної ставки 0,00001 % річних, реальна процентна ставка 67,13525 % річних, схема повернення кредиту ануїтет.
Так, відповідно до графіка платежів, відповідачка зобов`язалася у період з моменту отримання кредиту до першого числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1 519,20 грн.
Зазначає, що оскільки відповідачкою не здійснено погашення (повернення) грошових коштів відповідно до графіку платежів та договору, грубо та систематично порушено умови договору. на її адресу направлена вимога про погашення заборгованості. Проте, вимоги банку не виконані, заборгованість не сплачена.
Станом на 01 серпня 2023 року заборгованість відповідачки за договором складає 30 303,20 грн, з яких: 835,56 грн строкова заборгованість по кредиту; 15 875,64 грн прострочена заборгованість по кредиту, 683,64 грн строкова заборгованість по процентам; 12 908,36 грн прострочена заборгованість по процентам.
У зв`язку із викладеним, АТ «КБ «ГЛОБУС» просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 31 липня 2021 року в розмірі 30 303,20 грн, в тому числі: 835,56 грн строкова заборгованість по кредиту; 15 875,64 грн прострочена заборгованість по кредиту, 683,64 грн строкова заборгованість по процентам; 12 908,36 грн прострочена заборгованість по процентам; судовий збір у розмірі 2 684 грн та витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 6 000 грн.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Як вбачається із Довідки про доставку електронного документа до Електронного кабінету позивача та його представника копія ухвали суду доставлена 13 жовтня 2023 року.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачки направлялась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, яка повернулись до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 дійшов висновку про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Близькі за змістом висновку містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б.
Відповідно до розпорядження керівника апарату суду Овдієнко Л.П. від 06 серпня 2025 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 серпня 2025 року вищевказану цивільну справу передано на розгляд судді Гізатуліній Н.М.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2025 року цивільну справу прийнято до провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику /повідомлення сторін. 
Позивач до суду додаткових заяв, пояснень не подавав, відповідачка не використала право подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи положення ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Суд встановив, що 31 липня 2021 року ОСОБА_1 підписала заяву-анкету на приєднання до договору про надання комплексу послуг банківського обслуговування в АТ «КБ «ГЛОБУС». В заяві-анкеті зазначена сума кредиту 22 788 грн, чиста сума кредиту 22 298 грн, комісія за сервіс смс-інформування 490 грн, строк кредитування 24 місяці з 02 серпня 2021 року до 01 серпня 2023 року, пільговий період 4 місяці з 02 серпня 2021 року до 02 грудня 2021 року, комісія за управління кредитом 3,0 %, розмір процентної ставки 0,0001 % річних, схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами), загальні витрати за кредитом за весь строк 14 162,80 грн, загальна вартість кредиту 36 460,80 грн, реальна процентна ставка 67,14 % річних, процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту 50 % річних, комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу (нараховується за кожне таке порушення) 200 грн.
Аналогічна інформація викладена в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 .
Відповідно до умов заяви-анкети на приєднання до договору, відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, паспортом споживчого кредиту, Договором по надання споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту, які їй зрозумілі.
Додатком № 2, затвердженим рішенням Тарифного комітету АТ «КБ «ГЛОБУС» Протоколом № 42 від 06 грудня 2019 року, встановлено Тарифи на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари».
Банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.
Відповідно до наведеного в заяві-анкеті графіка платежів, відповідачка зобов`язана у період з моменту отримання кредиту до 1 (першого) числа кожного місяця, вказаного у графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1 519,20 грн.
Проте відповідачка взяті на себе грошові зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 01 серпня 2023 року заборгованість відповідачки за договором складає 30 303,20 грн, з яких: 835,56 грн строкова заборгованість по кредиту; 15 875,64 грн прострочена заборгованість по кредиту, 683,64 грн строкова заборгованість по процентам; 12 908,36 грн прострочена заборгованість по процентам, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором, укладеним між АТ «КБ «ГЛОБУС» та ОСОБА_1 від 31 липня 2021 року.
З виписки про рух коштів за період з 31 липня 2021 року по 04 липня 2023 року вбачається, що 31 липня 2021 року на рахунок відповідачки було перераховано кредитні кошти за договором № 41282144 від 31 липня 2021 року у сумі 22 788 грн.
16 січня 2023 року позивач на адресу відповідачки направив вимогу № 1-464 про погашення заборгованості, що утворилася станом на 30 грудня 2022 року в сумі 25 517,72 грн, яка залишена без виконання.
Пунктом 2.1.15.4 Додатку до договору 1 передбачено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по споживчому кредиту, у строки, передбачені Графіком платежів, клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.

Відповідно до п. 2.2.11 Додатку 1 до Договору, погашення заборгованості за договором наявної на поточну дату здійснюється в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по споживчому кредиту та прострочених процентів за користування споживчим кредитом, 2) на сплату строкової заборгованості по споживчому кредиту та нарахованих процентів за користування споживчим кредитом, 3) на сплату штрафних санкцій (пені, штрафи), інших платежів за договором.
Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою взятих на себе кредитних зобов`язань.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 30 січня 2018 у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18) дійшов висновку проте, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо – безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства – суду та сторін (позивача та відповідача). 
Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, – із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. 
У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
Враховуючи, що фактично отримані та використані кошти, відповідно до умов Кредитного договору від 31 липня 2021 року у добровільному порядку ОСОБА_1 не повернула, розмір заборгованості підтверджений АТ «КБ «ГЛОБУС» відповідним розрахунком, будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачка не надала, суд дійшов висновку проте, що позовні вимоги АТ «КБ «ГЛОБУС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України).
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
АТ «КБ «ГЛОБУС» за подачу позову сплатило судовий збір у розмірі 2 684 грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 14 вересня 2023 року № 10.
Таким чином, із відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 684 грн.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. 
Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Крім того, у рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.
Суд також повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). 
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Як вбачається із матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу АТ «КБ «ГЛОБУС» долучено до позовної заяви: копію Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05 грудня 2022 року № 051222 укладеного між АТ «КБ «ГЛОБУС» та адвокатом Прохоренком В.П., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Прохоренка В.П., копія акту прийому-передачі наданих послуг за зазначеним договором про надання правової допомоги, який містить детальний обсяг виконаних робіт адвокатом у справі на загальну суму 6 000 грн (проведення зустрічі з клієнтом, ознайомлення з наданими клієнтом документами, надання консультації, узгодження правової позиції – 3 000 грн, складання позовної заяви – 3 000 грн), платіжну інструкцію від 14 вересня 2023 року № 3558, як доказ сплати адвокату Прохоренку В.П. грошових коштів у розмірі 6 000 грн за професійну правову допомогу згідно з договором № 051222 від 05 грудня 2022 року відповідно до акту 41282144 від 13 вересня 2023 року.
Дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до справ незначної складності, у спорах про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання судова практика є сталою, не потребує вивчення великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження та збирання яких адвокат витратив би значний час, тому суд дійшов висновку проте, що розмір гонорару адвоката у 6 000 грн, не відповідає критерію розумності їх розміру з урахуванням складності цієї справи. 
Зокрема, відповідно до постанови Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу.
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Отже, з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» необхідно стягнути понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі – 2 684 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі – 3 000 грн, а всього – 5 684 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 283 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» заборгованість за кредитним договором від 31 липня 2021 року № 41282144 у сумі 30 303 (тридцять тисяч триста три) гривні 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі – 2 684 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі – 3 000 грн, а всього – 5 684 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи: 
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ГЛОБУС», адреса місцезнаходження: м. Київ, Куренівський провулок, буд. 19/5, код ЄДРПОУ 35591059.

Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складений 19 січня 2026 року. 
Суддя Н.М. Гізатуліна