ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12980/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро апеляційну скаргу Київської митниці 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року 
у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні світлотехнічні технології» до відповідача Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень та карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології», звернувся 06.05.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача Київської митниці, просив визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів:
- №UA100330/2024/000050/2 від 27.12.2024 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000874;
- №UA100330/2025/000007/2 від 17.02.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000103;
- №UA100330/2025/000013/2 від 17.03.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000181;
- №UA100330/2025/000019/2 від 01.04.2025 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000213.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ТОВ «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» з метою митного оформлення товарів подало до митниці електронні митні декларації, в яких обрано основний метод визначення митної вартості товару за ціною контракту та подані документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару відповідно до вимог ч. 2ст. 53 Митного кодексу України, які не містили розбіжностей та ознак підробки, а, навпаки, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що, в свою чергу, виключало можливість витребування митницею у декларанта додаткових документів у розумінні приписів ч. 3ст. 53 Митного кодексу України. Однак, відповідач, не зважаючи на вищенаведене, посилаючись на формальні підстави, витребував у позивача додаткові документи. Проте, відповідач, не здійснивши повну перевірку відомостей, що містяться в наданих документах, що підтверджують заявлену митну вартість та правильність розрахунку, здійсненого декларантом, не упевнившись в достовірності та точності заяв, документів та розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених уст. 58 Митного кодексу України, прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару, відповідно до якого загальна митна вартість задекларованих товарів була скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - резервний метод, згідно з положеннями ст. 64 Митного кодексу України. При цьому, позивач зауважує, що зазначена в митній декларації митна вартість товарів у повній мірі співпадає з митною вартістю товарів, що відображена у документах, поданих відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, які у повній мірі підтверджують розмір заявленої митної вартості товару за ціною контракту. Натомість, всі вказані у спірних рішеннях зауваження митниці носять формальний характер та не свідчать про дійсну наявність розбіжностей, а надані позивачем документи, повною мірою підтверджують числові значення складових митної вартості..
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 позовну заяву - задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів 
№UA100330/2024/000050/2 від 27.12.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000874.
№UA100330/2025/000007/2 від 17.02.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000103.
№UA100330/2025/000013/2 від 17.03.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000181.
№UA100330/2025/000019/2 від 01.04.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000213.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 17560 грн 98 коп.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем. Застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, ціна товару значно збільшилась, порівняно з ціною на придбання, у зв`язку із чим суд зазначає про додатковий тягар, покладений на позивача. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку Митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку Декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Не погодився з рішенням суду першої інстанції відповідач, подав апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Посилається на те, що під час здійснення Київською митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатами розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості, однак, такі документи декларантом надані не були, у зв`язку із чим відповідачем обґрунтовано прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару. Таким чином, посадові особи митниці при прийнятті спірного рішення діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що у поданих позивачем документах для підтвердження митної вартості товарів відсутні будь-які розбіжності, ознаки підробки або відомості, які б не підтверджували числові значення складових митної вартості товарів. Таким чином, позивачем надано митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які ґрунтуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Спрацювання системи АСУР є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Позивач (декларант) додаткові витрати на транспортування товару не поніс, і це не є розбіжністю складової митної вартості товарів. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ІНЖЕНЕРНІ СВІТЛОТЕХНІЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», код ЄДРПОУ 41648343, зареєстроване як юридична особа 09.10.2017. Основним видом діяльності є 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. 
Київською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів:
- №UA100330/2024/000050/2 від 27.12.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000874, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за МД №24UA100330524604U5 від 27.12.2024.
- №UA100330/2025/000007/2 від 17.02.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000103, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за МД №24UA100330102632U8 від 17.02.2025.
- №UA100330/2025/000013/2 від 17.03.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000181, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за МД №24UA100330104468U9 від 17.03.2025.
- №UA100330/2025/000019/2 від 01.04.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000213, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за МД №24UA100330105529U0 від 01.04.2025.
Позивач вважає протиправними вказані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1ст. 4 МК України).
Відповідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 
якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 
транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 
якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Частиною 3 ст. 53 МК України також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: 
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 
виписку з бухгалтерської документації; 
ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 
каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 
копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. 
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. 
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Матеріалами справи підтверджується, що 02.03.2023 між позивачем ТОВ «Інженерні світлотехнічні технології» (покупець) та його контрагентом DERNEK GRUP ELECTRIК ELECTRONIK DIS TICARET VE SANAYI LIMITED SIRKETI (постачальник, Туреччина) укладено договір поставки №303.
Пунктом 2.1 договору поставки №303 передбачено, що покупець замовляє, а постачальник постачає товар на умовах цього договору.
Відповідно до пункту 3.4. договору поставки №303 ціну товару за цим договором сформовано згідно з умовами поставки, які зазначено в рахунках на відповідну партію товару. В ціну товару включені вартість тари та упаковки.
Згідно пункту 4.1. договору поставки №303 поставка товару буде здійснюватись партіями, які узгоджуються з покупцем на умовах CPT-Дніпро, Україна (Incoterms 2010).
На виконання умов договору поставки №303 від 02.03.2023 року компанією «DERNEK GRUP ELECTRIК ELECTRONIK DIS TICARET VE SANAYI LIMITED SIRKETI» здійснено поставку товарів на адресу позивача.
27.12.2024 позивачем було подано до Київської митниці електронну митну декларацію № 24UA100330524604U5, відповідно до якої митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, була визначена декларантом за методом 1 за ціною договору (контракту) та для підтвердження заявленої вартості товару надав митному органу документи, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації.
Одночасно з електронною митною декларацією №24UA100330524604U5 до Київської митниці подані документи згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України та наведеним у графі 44 вказаної ЕМД, що підтверджують заявлену митну вартість товарів за ціною договору і обраний метод її визначення, а саме:
- пакувальний лист PACKING LIST №236 від 01.11.2024 (код документу 0271);
- рахунок-фактуру (інвойс) INVOICE №236 від 01.11.2024 (код документу 0380);
- коносамент BILL OF LAGING №BW24100596 від 05.11.2024 (код документу 0705);
- міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) A№5131 від 24.12.2024 (код документу 0730);
- документ про походження товару (Declaration of origin) - зокрема, INVOICE №236 від 01.11.2024 (код документу 0862);
- висновок експерта №ГО-1363 від 25.12.2024 Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016);
- зовнішньоекономічний договір поставки №303 від 02.03.2023 (код документу 4100);
- додаткову угоду №1 від 24.04.2023 (код документу 4103);
- додаткову угоду №2 від 28.04.2023 (код документу 4103);
- додаткову угоду №3 від 05.05.2023 (код документу 4103);
- інструкцію з експлуатації б/н від 27.12.2024 (код документу 9000).
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, із застосуванням інформаційних систем, митним органом встановлено, що подані до митного оформлення документи на підтвердження митної вартості не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та містять розбіжності.
Декларанту сформовано електронне повідомлення, відповідно до якого за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості на умовах поставки СРТ.
У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до статті 53 Митного Кодексу України декларанту запропоновано подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності): 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 
4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару: 
5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 
6) якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 
7) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 
8) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (в т.ч. договір мультимодального перевезення); 
9) виписку з бухгалтерської документації; 
10) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 
11) за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
На вимогу митниці позивачем в листі від 27.12.2024 зазначено про те, що не має можливості надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості.
За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний, з декларантом проведено процедуру консультації відповідно до ч. 4ст. 57 МК України. 
Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів, з рівнями митної вартості схожих за описом та країною походження товарів, митне оформлення яких вже здійснено. 
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості: митна декларація від 15.11.2024 №24UA500080011944U0 (вартість згідно джерел інформації 4,93 доларів США/кг (115,17 доларів США/шт).
Київською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2024/000050/2 від 27.12.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2024/000874, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за МД №24UA100330524604U5 від 27.12.2024.
Також, 17.02.2025 позивачем подано до Київської митниці електронну митну декларацію №24UA100330102632U8, відповідно до якої митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, була визначена декларантом за методом 1 за ціною договору (контракту) та для підтвердження заявленої вартості товару надав митному органу документи, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації.
Одночасно з електронною митною декларацією №24UA100330102632U8 до Київської митниці були подані документи у складі згідно з переліком, передбаченим ст. 53 МК України та наведеним у графі 44 вказаної ЕМД, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме:
- пакувальний лист PACKING LIST №242 від 17.12.2024 (код документу 0271);
- рахунок-фактуру (інвойс) INVOICE №242 від 17.12.2024 (код документу 0380);
- міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №2637/1 від 11.02.2025 (код документу 0730);
- документ про походження товару (Declaration of origin) - зокрема, INVOICE №242 від 17.12.2024 (код документу 0862);
- висновок експерта №ГО-194 від 14.02.2025 Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016);
- зовнішньоекономічний договір поставки №303 від 02.03.2023 (код документу 4100);
- додаткову угоду №1 від 24.04.2023 (код документу 4103);
- додаткову угоду №2 від 28.04.2023 (код документу 4103);
- додаткову угоду №3 від 05.05.2023 (код документу 4103);
- декларацію про відповідність №UA.TR.YT.D 030501-24-3 від 05.03.2024 (код документу 5123);
- декларацію про відповідність №UA.TR.YT.D 030501-24-1 від 03.05.2024 (код документу 5123);
- декларацію про відповідність №UA.TR.YT.D 021320-25 від 13.02.2025 (код документу 5123);
- декларацію про відповідність №UA.TR.YT.D 021321-25 від 13.02.2025 (код документу 5123);
- лист №0213/01 від 13.02.2025 (код документу 9000).
Декларанту сформовано електронне повідомлення, відповідно до якого за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості на умовах поставки СРТ.
У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до ст. 53 Митного Кодексу України декларанту запропоновано подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності): 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 
4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару: 
5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 
6) якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 
7) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 
8) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (в т.ч. договір мультимодального перевезення); 
9) виписку з бухгалтерської документації; 
10) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 
11) за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 
На вимогу митниці позивачем в листі від 17.02.2025 зазначено про те, що не має можливості надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості.
За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний, з декларантом проведено процедуру консультації відповідно до ч. 4ст. 57 МК України. 
Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів, з рівнями митної вартості схожих за описом та країною походження товарів, митне оформлення яких вже здійснено. 
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості: 
товар № 1 митна декларація від 08/02/2025 №25UA408020004765U0 (вартість згідно джерела інформації 1,93 доларів США/кг), 
товар № 2 митна декларація від 30/01/2025 №25UA500500002950U2 (вартість згідно джерела інформації 3,18 доларів США/кг), 
товар № 3 митна декларація від 05/09/2024 №24UA100330516254U4 (вартість згідно джерела інформації 8,52 доларів США/кг), 
товар № 4 митна декларація від 09/04/2024 №24UA100330506343U6 (вартість згідно джерела інформації 0,05 доларів США /шт.), 
товар №5 митна декларація від 30/08/2024 № 24UA100330515765U0 (вартість згідно джерела інформації 0,25 доларів США /шт.), 
товар №6 митна декларація від 26/02/2024 №24UA100330503481U2 (вартість згідно джерела інформації 0,35 доларів США /шт.), 
товар №7 митна декларація від 13/11/2024 №24UA100330521334U6 (вартість згідно джерела інформації 3,58 доларів США/кг), 
товар №8 митна декларація від 09/04/2024 №24UA100330506343U6 (вартість згідно джерела інформації 4,02 доларів США/кг), 
товар №9 митна декларація від 05/09/2024 №24UA100330516254U4 (вартість згідно джерела інформації 3,51 доларів США/кг), 
товар № 10 митна декларація від 22/11/2024 №24UA408020057790U6 (вартість згідно джерела інформації 2,18 доларів США/кг).
Київською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000007/2 від 17.02.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000103, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за МД №24UA100330102632U8 від 17.02.2025.
17.03.2025 позивачем було подано до Київської митниці електронну митну декларацію №24UA100330104468U9, відповідно до якої митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, була визначена декларантом за методом 1 за ціною договору (контракту) та для підтвердження заявленої вартості товару надав митному органу документи, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації.
Одночасно з електронною митною декларацією №24UA100330104468U9 до Київської митниці були подані документи у складі згідно з переліком, передбаченим ст. 53 МК України та наведеним у графі 44 вказаної ЕМД, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме:
- пакувальний лист PACKING LIST №242 від 24.12.2024 (код документу 0271);
- рахунок-фактуру (інвойс) INVOICE №242 від 24.12.2024 (код документу 0380);
- міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №2639/2 від 13.03.2025 (код документу 0730);
- документ про походження товару (Declaration of origin) - зокрема, INVOICE №242 від 24.12.2024 (код документу 0862);
- висновок експерта №ГО-347 від 17.03.2025 Дніпропетровської торгово-промислової
палати (код документу 3016);
- зовнішньоекономічний договір поставки №303 від 02.03.2023 (код документу 4100);
- додаткову угоду №1 від 24.04.2023 (код документу 4103);
- додаткову угоду №2 від 28.04.2023 (код документу 4103);
- додаткову угоду №3 від 05.05.2023 (код документу 4103);
- лист від 17.03.2025 (код документу 5019).
Декларанту сформовано електронне повідомлення, відповідно до якого за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості на умовах поставки СРТ.У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до ст. 53 Митного Кодексу України декларанту запропоновано подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності): 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 
4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару: 
5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 
6) якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 
7) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 
8) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (в т.ч. договір мультимодального перевезення); 
9) виписку з бухгалтерської документації; 
10) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 
11) за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
На вимогу митниці позивачем в листі від 17.03.2025 зазначено про те, що не має можливості надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості.
За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний, з декларантом проведено процедуру консультації відповідно до ч. 4ст. 57 МК України. 
Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів, з рівнями митної вартості схожих за описом та країною походження товарів, митне оформлення яких вже здійснено. 
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості: 
товар №1 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 2,52 дол.США/кг.), 
товар №2 митна декларація від 30/01/2025 № 25UA500500002950U2 (вартість згідно джерела інформації 3,18 доларів США/кг), 
товар №3 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 2,52 дол.США/кг.), 
товар №4 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 4,32 дол.США/кг.), 
товар №5 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 3,68 дол.США/кг.), 
товар №6 митна декларація від 11.08.2024 №24UA408020040437U3 (вартість згідно джерела інформації 3,77 дол.США/кг), 
товар №7 митна декларація від 13.11.2024 № 24UA100330521334U6 (вартість згідно джерела інформації 3,77 дол.США/кг), 
товар №8 митна декларація від 14.03.2025 №25UA209260002500U8 (вартість згідно джерела інформації 15,02 дол.США/кг), 
товар №9 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 0,018 дол.США/шт.), 
товар №10 митна декларація від 13.11.2024 № 24UA100330521334U6 (вартість згідно джерела інформації 9,63 дол.США/кг.), 
товар №11 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 1,53 дол.США/кг.), 
товар №12 митна декларація від 14.08.2025 № 24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 33 дол.США/кг.), 
товар №13 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 6,74 дол.США/кг.), 
товар №14 митна декларація від 13.03.2025 № 25UA408020009213U0 (вартість згідно джерела інформації 2,32 дол.США/кг.), 
товар №15 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 1,8 дол.США/кг.), 
товар №16 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 1,74 дол.США/шт.), 
товар №17 митна декларація від 05.02.2025 № 25UA209230010217U0 (вартість згідно джерела інформації 2,6 дол.США/кг.), 
товар №18 митна декларація від 08.02.2025 № 25UA500580000997U9 (вартість згідно джерела інформації 1,66 дол.США/кг.), 
товар №19 митна декларація від 22.01.2025 № 25UA100340309487U1 (вартість згідно джерела інформації 1,94 дол.США/кг.), 
товар №20 митна декларація від 06.03.2025 № 25UA500500007473U0 (вартість згідно джерела інформації 4.08 дол.США/кг.), 
товар №21 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 1,63 дол.США/кг.), 
товар №22 митна декларація від 14.08.2024 №24UA100330514810U6 (вартість згідно джерела інформації 1,81 дол.США/кг.), 
товар №23 митна декларація від 14.03.2025 №25UA500080002500U0 (вартість згідно джерела інформації 8,05 дол.США/кг.), 
товар №24 митна декларація від 13.11.2024 №24UA100330521334U6 (вартість згідно джерела інформації 8,13 дол.США/кг.), 
товар №25 митна декларація від 25.02.2025 №25UA204060001486U4 (вартість згідно джерела інформації 2,35 дол.США/кг.), 
товар №26 митна декларація від 13.11.2024 № 24UA100330521334U6 (вартість згідно джерела інформації 2,05 дол.США/кг.).
Київською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000013/2 від 17.03.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000181, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за МД №24UA100330104468U9 від 17.03.2025.
Також, 01.04.2025 позивачем подано до Київської митниці електронну митну декларацію №24UA100330105529U0, відповідно до якої митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, була визначена декларантом за методом 1 за ціною договору (контракту) та для підтвердження заявленої вартості товару надав митному органу документи, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації.
Одночасно з електронною митною декларацією №24UA100330105529U0 до Київської митниці були подані документи у складі згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України та наведеним у графі 44 вказаної ЕМД, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, а саме:
- пакувальний лист PACKING LIST №246 від 26.12.2024 (код документу 0271);
- рахунок-фактуру (інвойс) INVOICE №246 від 26.12.2024 (код документу 0380);
- міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №210302/2 від 26.03.2025 (код документу 0730);
- документ про походження товару (Declaration of origin) - зокрема, INVOICE №246 від 26.12.2024 (код документу 0862);
- комерційну пропозицію від 20.12.2024 (код документу 3022);
- висновок експерта №ГО-400 від 27.03.2025 Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016);
- зовнішньоекономічний договір поставки №303 від 02.03.2023 (код документу 4100);
- додаткову угоду №1 від 24.04.2023 (код документу 4103);
- додаткову угоду №2 від 28.04.2023 (код документу 4103);
- додаткову угоду №3 від 05.05.2023 (код документу 4103).
Декларанту сформовано електронне повідомлення, відповідно до якого за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості на умовах поставки СРТ.
У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до ст. 53 Митного Кодексу України декларанту запропоновано подання протягом 10 календарних днів наступних додаткових документів (за наявності): 
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 
4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару: 
5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 
6) якщо здійснено страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування з перекладом на мову офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, відповідно до ст. 254 МКУ; 
7) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 
8) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (в т.ч. договір мультимодального перевезення); 
9) виписку з бухгалтерської документації; 
10) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 
11) за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
На вимогу митниці позивачем зазначено про те, що він не має можливості надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості.
За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний, з декларантом проведено процедуру консультації відповідно до ч. 4ст. 57 МК України. 
Відповідно до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів, з рівнями митної вартості схожих за описом та країною походження товарів, митне оформлення яких вже здійснено. 
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості: 
товар №1 митна декларація від 10.03.2025 №25UA209170019978U5 (вартість згідно джерела інформації 0,2 доларів США/шт), 
товар №2 митна декларація від 17.01.2025 №25UA100320002262U9 (вартість згідно джерела інформації 0,09 доларів США/шт), 
товар №3 митна декларація від 01.03.2025 25UA500080002024U0 (вартість згідно джерела інформації 0,024 доларів США/шт), 
товар №4 митна декларація від 28.11.2024 №24UA100100052505U0 (вартість згідно джерела інформації 0,015 доларів США /шт.).
Київською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA100330/2025/000019/2 від 01.04.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100330/2025/000213, якою відмовлено у митному оформлені (випуску) товарів за МД №24UA100330105529U0 від 01.04.2025.
Позивач вважає вказані рішення відповідача про коригування митної вартості товару протиправними.
Надаючи оцінку зазначеним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що згідно ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним углаві 9цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 
обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 
наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 
вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 
обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене ч. 5 ст. 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною 3 статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України.
Матеріалами справи підтверджується, що з метою належного оформлення придбаного в іноземного постачальника товару, позивач подав відповідачу митну декларацію та для підтвердження заявленої вартості товару надав митному органу документи, перелік яких зазначено у графі 44 митної декларації.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз вказаних документів дає підстави для висновку, що вони є достатніми для підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до вимог чинного митного законодавства.
Водночас відповідач поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку із наявністю певних розбіжностей, які зазначені в оскаржуваному рішенні.
Так, відповідач зазначає про неможливість підтвердження митної вартості товару у зв`язку з ненаданням позивачем коносаменту та сертифікату про походження відповідно вимог пункту 2.3 міжнародного договору; 
не підтвердження документально числових значень складових митної вартості на умовах поставки СРТ.
Суд першої інстанції спростував зазначені висновки відповідача, з чим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.
CPT (англ.Carriage Paid To)(… named place of destination), або Фрахт/перевезення оплачені до (…назва місця призначення)термін Інкотермс 2000 та 2010, означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. 
Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. 
Це означає, що покупець бере на себе всі ризики чи втрати ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику. 
Під словом перевізник розуміється будь-яка організація, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому чи організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним чи іншим транспортом чи комбінацією цих видів транспорту.
Таким чином, умовами поставки СРТ передбачено зобов`язання продавця щодо оплати витрат на перевезення до названого пункту призначення.
Відповідно до умов СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. 
При цьому, страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватися. 
Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.07.2022 у справі №815/324/18.
Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, висловлених у постановах у справах від 21.02.2020 №813/1229/16, від 23.01.2020 №814/4204/15, від 14.01.2020 №1.380.2019.001344, вказано, що відповідно до поданих декларантом документів поставка товару здійснювалася на умовах СРТ, тобто обов`язок доставити товар покладався на продавця, відтак ціна товару була визначена продавцем та вже включала в себе відповідні витрати. Будь-яких додаткових витрат на перевезення товару з боку позивача понесено не було.
Оскільки за умовами договору №303 від 02.03.2023 та оформленими відповідно на кожну поставку товару інвойсами товар постачався на умовах СРТ Дніпро, позивач не несе витрат на транспортування і такі витрати включено до ціни товару.
В свою чергу, обов`язок декларанта з надання документів що підтверджують витрати на транспортування, передбачений ст. 58 МК України, наявний якщо такі витрати не включено до ціни товару. 
Також, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими висновки відповідача щодо необхідності надання коносаменту та сертифікату про походження товару, оскільки такі документи не є документами, що підтверджують митну вартість товару.
Наявність у зовнішньоекономічному договорі (контракті) умови про те, що продавець передає покупцю разом з товаром коносамент та сертифікат про походження не визначає обов`язок позивача надавати ці документи відповідачу, оскільки процедура митного декларування та список необхідних документів регулюється саме нормами Митного кодексу України, а не умовами контракту.
Крім того, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими зауваження митного органу щодо не зазначення в інвойсах складових, які включено до ціни товару, оскільки чинне законодавство не містить вимог до форми інвойсу, рахунку-фактури чи рахунку-проформи та порядку їх заповнення. 
Водночас, надані позивачем інвойси містять всі необхідні та достатні дані, як то номер та дату, умови постання та розрахунку, назву товару, кількість, вартість та ін.
Відповідно до Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 (Женева, вересень 1983р.) встановлено формуляр-зразок уніфікованого комерційного рахунку для використання у міжнародній торгівлі (ECE/TRADE/148), який узгоджується з формуляром-зразком ООН (п.8 розділ ІІ Рекомендації №6). 
Зміст поданого декларантом комерційного інвойсу відповідає вимогам наведеної вище Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №6 (Женева, вересень 1983р.). 
Слід також відмітити, що стаття 53 МК України (якою, як раз таки й врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митним органом), не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які містять митну вартість, зокрема у інвойсі.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.
Враховуючи наведене, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, висновки митного органу щодо ненадання позивачем всіх необхідних документів та наявність розбіжностей в наданих документах, які не дозволяють визначити митну вартість товарів за ціною договору (контракту).
Згідно норм чинного законодавства з питань митної справи митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. 
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість випробовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим можуть бути витребувані лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. 
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 13.07.2021 року у справі №200/6521/20-а та від 18.11.2022 у справі №818/902/17.
Аналіз поданих позивачем до митного оформлення документів, дає підстави для висновку, що такі документи підтверджують походження імпортованого товару, його якісні та вартісні характеристики, а для визначення задекларованої митної вартості товару позивач надав митному органу необхідні й достатні документи, які не містять таких істотних неточностей або розбіжностей, які б могли обґрунтовано поставити під сумнів визнання заявленої митної вартості.
При цьому, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, натомість відповідачем не надано належного обґрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару.
Щодо того, що декларантом в повному обсязі не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 53МК України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. 
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-127а15.
Всупереч вказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
При цьому, правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, ціна товару значно збільшилась, порівняно з ціною на придбання, у зв`язку із чим на позивача безпідставно покладений додатковий фінансовий тягар.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. 
В цьому випадку Митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку Декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 у справі №815/3400/17.
Слід зазначити, що у рішеннях відповідача про коригування митної вартості товару, міститься посилання лише на раніше оформлені митні декларації, натомість, не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до них документами.
При цьому у вказаних рішення відповідача не зазначено загальна кількість партії раніше оформленого товару, розрахунок митної вартості, не наведені торгова марка, технічні характеристики товару, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась виходячи не з ваги товару, а з його характеристик, а ідентифікація раніше оформленого митницею товару, на підставі лише зазначених вище відомостей не можлива.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що митним органом вказані рішення про коригування митної вартості товару прийняті без урахування усіх обставин та без дотримання норм чинного законодавства.
Як наслідок, наявні підстави для їх скасування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 12.01.2026 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Л.А. Божко