РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 січня 2026 року 	м. Рівне	№460/21623/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо не подання у визначеному законодавством порядку до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області уточнюючої звітності про нарахування та сплату за позивача єдиного внеску за період з 2001 року по 2004 рік та з 2011 року по 2013 рік.; 2) зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації подати у визначеному законодавством порядку до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області уточнюючу звітність про нарахування та сплату за позивача єдиного внеску за період з 2001 року по 2004 рік та з 2011 року по 2013 рік. В обґрунтування позовних вимог стверджує, що з 21.09.1998 по 28.10.2018 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації та отримувала компенсацію по догляду за особою з інвалідністю І групи. Зазначає, що в цей період підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а на відповідача був покладений обов`язок нараховувати та сплачувати за неї єдиний внесок. Однак, як слідує з відомостей в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 2001 року по 2004 рік та з 2011 року по 2013 рік відсутня інформація про сплату внесків. У зв`язку з чим вона 23.04.2025 звернулася до відповідача з заявою про вжиття вичерпних заходів щодо подання необхідної уточнюючої звітності до органу ПФУ з метою корегування відомостей про нарахування та сплату єдиного внеску за спірний період. Відповідачем таку заяву розглянуто не було, уточнюючої звітності до органу ПФУ не подано. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 26.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.
Обставини, встановлені судом:
Згідно довідки Управління соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації №02-10/186 від 29.10.2018 ОСОБА_1 отримувала компенсаційну виплату по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.09.1998 р. по 28.10.2018 р. згідно о/р НОМЕР_1 .
Відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Довідкою форми ОК-5) підтверджується, що в період з 2001 року по 2004 рік, з 2011 року по 2013 рік відсутні відомості про нарахування та сплату відповідачем єдиного внеску.
У зв`язку з наведеним, позивач 23.04.2025 звернулася до відповідача з заявою про вжиття вичерпних заходів щодо подання необхідної уточнюючої звітності до органу ПФУ з метою корегування відомостей про нарахування та сплату єдиного внеску за спірний період.
Однак, станом на дату звернення позивача з даним позовом ні відповіді на таке звернення, ні уточнюючої звітності відповідачем не надано.
Вважаючи протиправною таку бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно із ст.11 Закону №1058 (в редакції на час здійснення позивачем догляду), загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства. 
Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у статті 20 Закону №1058-IV, відповідно до якої обчислення страхових внесків за непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за інвалідом І групи, покладається на страхувальників, які сплачують страхові внески за рахунок коштів державного бюджету, з якого цим особам сплачуються відповідно допомога і компенсація. 
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (частина 10 статті 20 Закону України №1058-IV). 
Згідно із ст.21 Закону №1058-IV (у редакції до 01.01.2011), органи Пенсійного фонду ведуть облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходження страхових внесків, створюють і забезпечують функціонування єдиного державного автоматизованого банку відомостей про застрахованих осіб, здійснюють облік коштів Накопичувального фонду на накопичувальних пенсійних рахунках. 
При цьому персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. 
На підставі ч.1 ст.16 Закон №1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.
З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст. 20 Закону № 1058-IV).
01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VІ). 
Статтею 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VІ) визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Абзацом 7 частини 1 статті 4 Закону №2464-VІ передбачено, що платниками єдиного внеску є підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, усиновленні дитини; одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства. 
Відповідно до ст.7 Закону №2464-VІ, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. 
Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу. 
Згідно із ст.6 Закону №2464-VІ, обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати відповідну звітність, - покладається на платника єдиного внеску. За порушення вказаного обов`язку, передбачена відповідальність платника єдиного внеску. 
З аналізу вказаних положень законодавства слідує, що непрацююча працездатна особа, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю I групи і отримує відповідну допомогу/компенсацію, підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; за період такого догляду щомісячно при виплаті допомоги/компенсації сплачуються страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок; такий період зараховується до страхового стажу; страхові внески у цей період сплачуються за рахунок коштів державного бюджету; відомості про виплату допомоги/компенсації та сплату внесків подаються установою, яка виплачує допомогу/компенсацію (органами соціального захисту населення), до Пенсійного фонду України, котрий веде персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (складова частина Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування). 
Оскільки в період з 21.09.1998 по 28.10.2018 позивач отримувала компенсаційну виплату по догляду за особою з інвалідністю І групи, ОСОБА_2 , від Управління соціального захисту населення Рокитнівської районної державної адміністрації, то саме на нього в цей період покладався обов`язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати відповідну звітність. 
Щодо покладення такого обов`язку на відповідача варто вказати наступне.
Відповідно до пп. 22 п. 1 Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 №807, утворено у Рівненській області зокрема: Сарненський район (з адміністративним центром у місті Сарни) у складі територій Березівської сільської, Вирівської сільської, Висоцької сільської, Дубровицької міської, Клесівської селищної, Миляцької сільської, Немовицької сільської, Рокитнівської селищної, Сарненської міської, Старосільської сільської, Степанської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.
При цьому, пунктом 3 Постанови №807 ліквідовано у Рівненській області: Березнівський, Володимирецький, Гощанський, Демидівський, Дубенський, Дубровицький, Зарічненський, Здолбунівський, Корецький, Костопільський, Млинівський, Острозький, Радивилівський, Рівненський, Рокитнівський, Сарненський райони.
За змістом Переліку районних державних адміністрацій, що реорганізуються шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених Постановою №807, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1635-р, Рокитнівська райдержадміністрація реорганізується шляхом приєднання до Сарненської райдержадміністрації.
Пунктом 11 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 №1321, визначено, що райдержадміністрації, що припиняються, до складу яких входять структурні підрозділи із статусом юридичної особи публічного права, після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України про реорганізацію відповідної райдержадміністрації, а у разі створення райдержадміністрацій на території новоутвореного району - після державної реєстрації створення райдержадміністрацій видають акт про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права. У акті про реорганізацію визначається її спосіб, заходи з реорганізації, строк її завершення та інші необхідні умови. 
На виконання вказаних законодавчих актів, головою Сарненської районної державної адміністрації прийнято розпорядження від 16.03.2021 №125, яким УСЗН Сарненської райдержадміністрації були передані повноваження, права, обов`язки та зобов`язання, державне майно і документи УСЗН Рокитнівської райдержадміністрації. 
УСЗН Сарненської райдержадміністрації, як правонаступника УСЗН Рокитнівської райдержадміністрації, також зобов`язано забезпечити виконання переданих повноважень.
Отже, саме УСЗН Сарненської райдержадміністрації як правонаступник УСЗН Рокитнівської райдержадміністрації мав вчинити дії щодо подання необхідних уточнюючих звітів до органу ПФУ для корегування відомостей про нарахування та сплату єдиного внеску.
Відповідач вказаного не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність. 
Зворотного судом не встановлено та сторонами не доведено. 
Наведене в сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.
Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити повністю.
За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вказане, сума судового збору в розмірі 1211,20грн, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації щодо не подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області уточнюючої звітності про нарахування та сплату за ОСОБА_1 єдиного внеску за період з 2001 року по 2004 рік та з 2011 року по 2013 рік.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області уточнюючу звітність про нарахування та сплату за ОСОБА_1 єдиного внеску за період з 2001 року по 2004 рік та з 2011 року по 2013 рік.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у сумі 1211,20грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень, 20 коп).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 06 січня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Управління соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації (вул. Демократична, 46, м. Сарни, Сарненський р-н, Рівненська обл., 34500, ЄДРПОУ/РНОКПП 03195398) 

Суддя       Т.О. Комшелюк