Номер провадження: 33/813/2354/25
Номер справи місцевого суду: 494/2269/25 
Головуючий у першій інстанції Панчишин А. Ю. 
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Малюти Ю.С., 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №472366 від 03.10.2025 03.10.2025 о 15:35 год. с. Новоселівка, вул. Нова, 9 Б, Березівського району, Одеської області ОСОБА_1 керував т.з. HYUNDAY SONATA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер відмовився. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у Березівській центральній міській лікарні відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі т.з. тверезому водієві, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП. 
Постановою Березівського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. 
Не погодившись з вищевказаною постановою суду, 10.11.2025 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність, просить суд поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Березівського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року, скасувати вказану постанову та ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.
Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, копію постанови ним було отримано 29.10.2025. В період з 30.10.2025 по 07.11.2025 перебував на лікуванні, та не міг вчасно звернутись з апеляційною скаргою. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що працівники поліції не зупиняли транспортний засіб, автомобілем на момент приїзду патрульної поліцією не керував, стояв на вулиці біля автомобіля. Працівниками поліції не зафіксовано рух автомобіля за його керуванням. Протокол про адміністративне правопорушення йому не видавався.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. 
Щодо клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що копію постанови ним було отримано 29.10.2025. В період з 30.10.2025 по 07.11.2025 перебував на лікуванні, та не міг вчасно звернутись з апеляційною скаргою. 
На підтвердження вказаних обставин, апелянтом було надано копію конверта про надсилання судом першої інстанції оскаржуваного рішення та медичний висновок про тимчасову непрацездатність.
За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Виконання даного пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність, незалежно від того водій перебував у стані сп`яніння чи ні.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №472366 від 03.10.2025, відповідно до якого 03.10.2025 о 15:35 год. с. Новоселівка, вул. Нова, 9 Б, Березівського району, Одеської області ОСОБА_1 керував т.з. HYUNDAY SONATA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатору Драгер відмовився. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння у Березівській центральній міській лікарні відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі т.з. тверезому водієві, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП. (а.с.4);
- рапортом Березівського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області српп поліцейського Івашко Б.С. (а.с. 6)
- поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких 03.10.20.25 приблизно о 15:35 годин знаходився в с. Новоселівка Березівського району Одеської області на дитячому майданчику так як його підвіз гр. ОСОБА_1 на його автомобілі HYUNDAY SONATA д.н.з. НОМЕР_1 , та коли він його висадив, підійшла громадянка, яка викликала поліцію так як їй здалось, що він в нетверезому стані та через деякий час приїхали працівники поліції з даного приводу. Вказані пояснення були взяті в присутності гр. ОСОБА_3 (а.с. 7);
- поясненнями ОСОБА_4 , відповідно до яких остання повідомила, що 03.10.2025 приблизно о 15:35 хв. йшла по вул. Нова в с. Новоселівка Березівського району Одеської області та побачила авто HYUNDAY SONATA д.н.з. НОМЕР_1 , який їхав та зупинився та з авто вийшов не відомий їй громадянин, який був з ознаками алкогольного сп`яніння. Вона підійшла до нього, він хотів сісти в авто та їхати далі. Вони йому не дозволяли та щоб попередити дорожньо-транспортну пригоду, яку він міг створити. Вона зателефонувала на лінію 102 та викликала працівників поліції та чекала на їх приїзд на місці події. Через деякий час приїхали працівники поліції та діла вже почали спілкування з водієм авто (а.с.8);
- рапортом поліцейського СРПП Березівського РВП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Івашко Б. (а.с. 9);
- посвідченням водія (а.с. 10);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду (а.с. 11);
- розпискою про передачу транспортного засобу (а.с.12);
- відеозаписами з портативних відеореєстраторів NC212128, NC212762 (а.с. 13).
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вимогам ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є самостійною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Положеннями Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.
Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
До матеріалів справи долученні відеозаписи з портативних відеореєстраторів NC212128, NC212762, посилання на які містяться в протоколі серії ЕПР1 №472366 від 03.10.2025.
Відеозапис, долучений до справи, містить фіксацію подій в обсязі, який надає підстави вважати встановленим факт вчинення адміністративного правопорушення.
З вказаного відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновали йому пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі або на місці події. На пропозицію поліцейських пройти огляд ОСОБА_1 відмовився (фраг. 16:09:48 – 16:10:39). Працівниками поліції було повідомлено, що на підставі відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, також роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 було повідомлено, що він відсторонений від права керування транспортним засобом, та належне йому авто було передано тверезому водієві. 
Отже з досліджених вище апеляційним судом відеозаписів та події зафіксовані на відеозаписах свідчать про свідому відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, який керував транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Із долученого до матеріалів відеозапису вбачається, що під час того, як працівники поліції приїхали на виклик та підійшли до ОСОБА_1 , останній знаходився біля транспортного засобу HYUNDAY SONATA д.н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_1 на протязі всього часу заперечував факт керування транспортним засобом та вказував, що він був пасажиром, а водієм був хлопець якого він підвозив.
Однак, апеляційний суд критично ставитися до вказаних тверджень, оскільки на протязі всього запису подій, які мали місце 03.10.2025, крім ОСОБА_1 біля транспортного засобу нікого не було, та прохожі зазначали, що саме він був водієм транспортного засобу. Крім того, в ході розмови між патрульними та ОСОБА_1 , останній один раз підтвердив, що він керував транспортним засобом (фраг. 16:04:17).
Також вказаний транспортний засіб HYUNDAY SONATA д.н.з. НОМЕР_1 належний ОСОБА_1 , перебував на проїзній частині дороги та на підтвердження обставин керування транспортним засобом, в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що 03.10.2025 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у останнього вбачались ознаки алкогольного сп`яніння. На місце було викликано наряд патрульної поліції. 
Відеозапис містить фіксацію відібрання зазначених пояснень, які повністю узгоджуються із тими, які наявні в матеріалах справи. Доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони свідків було необ`єктивне ставлення матеріали справи також не містять. За таких обставин докази є належними та допустимими.
Відомості, які викладені у письмових поясненнях свідків, узгоджуються із обставинами справи, які зазначені в протоколі, будь яких розбіжностей щодо обставин, які мали місце 03.10.2025 викладених в поясненнях та протоколі не вбачається.
Таким чином, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами. 
Щодо доводів апелянта про не з`ясування судом наявності підстав для зупинки транспортного засобу та відсутності факту зупинки його працівниками поліції, то такі обставини не можуть бути підставою звільнення від відповідальності, оскільки, як встановлено, патрульна поліція прибула за викликом громадян, які повідомили про факт керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння. 
Сама по собі незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або не надання працівниками поліції доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, не звільняє водія від обов`язку, на вимогу правоохоронців, надати документи, перелік яких визначено законом та у разі необхідності пройти огляд на стан сп`яніння.
ОСОБА_1 було ознайомлено із протоколом, про що свідчить відеозапис події, однак останній відмовився від надання будь яких пояснень та від підпису відмовився, таким чином за фактом відмови від підпису йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення.
Також, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надав до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейського до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги, як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Жодних інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.
Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Березівського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Березівського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя 
Одеського апеляційного суду Є.С. Сєвєрова