ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/9733/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №160/9733/25 (головуючий суддя першої інстанції - Юрков Е.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В 
Позивач 03.04.2025 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області; ГУ ПФУ в Донецькій області, в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо відмови їй у зарахуванні довідки про заробіток для обчисленні пенсії №207 від 15.10.2012 року (за період роботи з 01.07.1962 по 20.12.1997) виданої ВАТ «Дніпрофарм» під час призначення пенсії за віком.
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати довідку про заробіток для обчислення пенсії №207 від 15.10.2012 року (за період роботи з 01.06.1992 по 20.12.1997) виданої ВАТ «Дніпрофарм» з урахуванням заробітної плати зазначеної у довідці, з дня призначання пенсії за віком, та виплатити донараховану пенсію з урахуванням уже виплаченої.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.01.2025 №912410808066 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по заробітній платі згідно довідки №207 від 15.10.2012 року виданої ВАТ «Дніпрофарм».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати довідку про заробіток для обчислення пенсії №207 від 15.10.2012 року (за період роботи з 01.06.1992 по 20.12.1997) виданої ВАТ «Дніпрофарм» ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2025 про перерахунок пенсії та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. Апелянт вказує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним пенсійним законодавством не передбачено. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову від 22.01.2025 №912410808066 ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону №1058 у зв`язку з не підтвердженням довідки первинними документами. Також відповідач посилається на порушення позивачем строку звернення до суду з цими позовними вимогами.
Відповідач - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області також подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що заява позивача про перерахунок опрацьована за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Донецькій області та прийнято рішення від 22.01.2025 №912410808066 про відмову у перерахунку пенсії. Відповідно до статті 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинним документами або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Вказує, що органи Пенсійного фонду наділені виключними повноваженнями щодо призначення, перерахунку та виплати пенсій.
Позивач відзиви на скарги не подала, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
У період з 01.09.2025 року по 15.09.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 24.09.2025 року по 11.11.2025 року та з 13.11.2025 року по 09.12.2025 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному. У період з 29.12.2025 року по 11.01.2026 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та з 09.12.2015 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
15.01.2025 року позивач звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо перерахунку пенсії та врахування довідки про заробіток №207 від 15.10.2012 року, виданої ВАТ «Дніпрофарм» для перерахування пенсії - зміни періоду 60 місяців до 01.07.2000 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява опрацьована за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Донецькій області та прийнято рішення від 22.01.2025 №912410808066 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з тих підстав, що надана заявником довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.10.2012 №207 не відповідає розділу II Порядку 22.1 видачі довідок, також підприємство на якому працювала заявниця ліквідовано, тому немає можливості перевірити достовірності даних (а.с.24).
Не погодившись з рішенням пенсійного органу про відмову у перерахунку пенсії, позивач оскаржила таке рішення до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788- XII (далі по тексту - Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058- IV (далі по тексту - Закон №1058- IV.
Згідно статті 24 Закону №1058- IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною першою статті 24 Закону №1058- IV передбачено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV.
Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Отже, заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Довідка про заробітну плату видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, а якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ, організацій або архівними установами, які прийняли первинні документи на зберігання.
З наведеного вище вбачається, що у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески.
Приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Як вбачається з матеріалів справи, копія трудової книжки ОСОБА_1 від 29.08.1979 року, містить, серед інших, такі записи про роботу (мовою оригіналу):
Днепропетровский химико-фармацептический завод
- 01.08.1991 принята в производство-технологический отдел на должность инженера -технолога Приказ № 78 от 01.08.1991;
- 03.04.1994 Днепропетровский химико-фармацевтический завод переименован в Днепропетровское открытое акционерное общество «Днепрофарм» приказ № 20 от 03.04.1994;
- 20.12.1997 уволена по собственному желанию ст. 38 КЗОТ Украины приказ № 143 от 20.12.1997.
Зміну назви підприємства підтверджується архівною довідкою від 17.05.2000 року № 52 виданою ВАТ «Дніпрофарм».
Відтак, записами трудової книжки від 29.08.1979 року підтверджено періоди роботи позивача з 01.08.1991 по 20.12.1997 у ВАТ «Дніпрофарм».
В матеріалах справи також наявна довідка про заробітну плату від 15.10.2012 №207 ВАТ «Дніпрофарм» видана ОСОБА_1 , згідно якої заробіток позивача, який враховується при обчисленні пенсії, склав 14121 грн. 32 коп.. Довідка видана із сум заробітку з розшифруванням за період липня 1992 року - червень 1997 року. У довідці зазначено, що карбованці переведені в гривні у зв`язку з Указом Президента України №762/96 від 25.08.1996. Довідка видана на підставі особових рахунків за період 1992-1997 років (а.с.14).
Колегія суддів зазначає, що вказана довідка містить інформацію про те, що вона видана на підставі особових рахунків, підписана керівниками, а також містить печатку підприємства.
Як вбачається з тексту рішення про відмову в перерахунку пенсії, підставою такого рішення вказано те, що довідка про заробітну плату №207 від 15.10.2012, видана ВАТ «Дніпрофарм», не підтверджена первинними документами, а тому підстави для її врахування при обчисленні пенсії у відповідача відсутні. Також заначено, що підприємство, на якому працювала ОСОБА_1 ліквідовано, у зв`язку з чим немає можливості перевірити достовірність відомостей зазначених в довідці про заробітну плата № 207 від 15.10.2012.
Колегія суддів зазначає, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення особі пенсії за віком з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року, є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за призначенням пенсії. Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати та її складові за даними, що містяться у розрахунковому листі особи за відповідний період.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі №686/6278/17, від 27 лютого 2020 року у справі №2а-6873/11.
Відповідно до частини третьої статі 44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Як зазначалось вище, у довідці про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.10.2012 року №2007 зазначено, що вона видана на підставі особових рахунків за 1992-1999 роки, а також вказано, що ВАТ «Дніпрофарм» несе відповідальність за достовірність зазначених у довідці даних. Довідка містить підписи уповноважених осіб та печатку підприємства.
Доказів щодо дефектності та/або недійсності вказаної довідки відповідачами не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
Рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 22.01.2025 року №912410808066 про відмову у проведені перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також не містить будь-яких посилань на невідповідність вказаної довідки чинному законодавству (або її недостовірності).
З наведеного вбачається, що у відповідачів наявні підстави для врахування спірної довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії.
Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області як суб`єктами владних повноважень не доведено належними доказами правомірність прийнятого ними рішень.
Позивач, як громадянин України, за умови підтвердження страхового стажу та відомостей про отриманий дохід наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав, що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 28 серпня 2018 року у справі №175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі №242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду не переглядається.
Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, апеляційної суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини першої статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №160/9733/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року в адміністративній справі №160/9733/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий - суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко