Справа № 645/7425/24
Провадження № 2/645/61/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 лютого 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Феленко Ю.В.,
за участі секретаря судових засідань - Товстої Є.А.,
представника позивача - Косолапов К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Немишлянського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04-09-2015 у розмірі 50491.13 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422.40 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач звернулась до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б\н від 04.09.2015 та приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.ОСОБА_1 видано кредитну картку № НОМЕР_4 «Універсальна», на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 40000,00 грн. 16.07.2021 відповідач підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, тип кредитної карти «Універсальна», ліміт для карт «Універсальна», до 50000,00 грн., строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 42,0 %. Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму ліміту, відповідно до виписки по рахунку. Тобто позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, у межах установленого кредитного ліміту, який у подальшому змінювався згідно з умовами Договору. Відповідач не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 16.10.2024 становить 50491.13 грн, яка складається з наступного: 40682.61 грн. - заборгованість за тілом кредита 9808.52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного представник позивача просила позов задовольнити.
Ухвалою суду від 12.12.2024 відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. Надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.
28.01.2025 представником відповідача, адвокатом Борщенко В.В. надана письмова заява із запереченнями, в якій зазначено, що позивачем не додано до позовної заяви документу, щодо підтвердження факту видачі відповідачу кредитних коштів; доказів щодо підтвердження направлення вимоги про дострокове отримання кредиту; оригіналу кредитної справи. А також необґрунтоване нарахування відсотків.
Також в заяві від 03.03.2025 представником відповідача зазначено, що відповідач не отримувала кредитних коштів.
У письмових поясненнях від 25.08.2025 представником відповідача також наголошено на тому, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів. Відсутні докази належного укладення кредитного договору та погодження його умов відповідачем. Аргументи позивача про надання відповідачу банківських послуг із застосуванням електронного цифрового підпису не заслуговують на увагу, тому у задоволенні позовних вимог просила відмовити. 
12.01.2026 представником позивача надана заява, в якій зазначено, що підписання стилусом на планшеті регламентовано Постановою НБУ № 151 від 13.12.2019 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України", відповідно до якої власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою, це - цифровий власноручний підпис.Це Положення є актом цивільного законодавства, дія якого поширюється на відносини, що виникають між клієнтами банку та банками під час здійснення банківської діяльності та отримання банківських послуг.При здійсненні клієнтом власноручного підпису на планшеті не використовувались ніякі електронні дані в якості аналогів власноручного підпису, натомість було вчинено саме власноручний підпис але на електронному документі на екрані сенсорного пристрою. Надати оригінал анкети-заяви № б/н від 04.09.2015 сторона позивача не має змоги з об`єктивних причин, оскільки приміщення де зберігались запитувані документи, було знищено внаслідок ракетного обстрілу рф 05.10.2025 року. За фактом даної події було відкрито кримінальне провадження № 22025140000000276.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, що зазначені вище.
Позивач та її представник до судового засідання не з`явились. Від представника відповідача на всі призначені судові засідання надавались заяви про відкладення розгляду справи без зазначення об`єктивних вагомих підстав, що судом розцінюється як зловживання процесуальними правами. У зв`язку з чим суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача.
За наслідком судового засідання 29.01.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив дату та час його проголошення 09.02.2026 о 15:00 год.
Відповідно до ч.1ст.244ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи вищенаведене, дата ухвалення рішення у даній справі є дата складення повного судового рішення - 09.02.2026.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд зазначає таке.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.07.2024 між банком та відповідачем підписано заяву №б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно якої відповідач підписанням заяви приєдналася до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Відділені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та Правил надання банківських послуг. Крім того у заяві зазначені наступні умови кредитування: тип кредиту- відновлювальна кредитна лінія, сума кредиту:до 50000,00 грн.- для карт «Універсальна», 75000,00 грн. для карт «Універсальна Gold», строк- 12 місяців з пролонгацією, мета -споживчі цілі, спосіб надання кредиту- безготівковим шляхом, процентна ставку 42.0 % % річних для карт «Універсальна», 40,8 % % річних - для карт «Універсальна Gold». Також зазначений порядок повернення кредиту та наслідки невиконання/прострочення виконання зобов`язань, угода про використання простого електронного підпису, витяг з умов та правил надання банківських послуг. Заява підписана відповідачем власним підписом в електронному вигляді 16.07.2021 11:47:56.
У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 04.09.2015 зазначено, що відповідач підтверджує свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» складають договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті privatbank.ua, пам`яткою клієнта, тарифами та отримав їх екземпляр (шляхом роздрукування з офіційного сайту). (а.с. 14)
За умовами укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем кредитного договору, 04.09.2015 Банком було надано кредит в розмірі 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірі встановленому цим договором, який в подальшому, 24.12.2021 збільшився до 40000,00 грн. та 18.01.2023 зменшений до 39400,00 грн., що підтверджується довідкою банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача. (а.с. 15)
До кредитного договору банк додав паспорт споживчого кредиту, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг.
Згідно наданого Банком розрахунку станом на 16.10.2024 мається заборгованість в розмірі 50491.13 грн., яка складається з: 40682.61 грн. - заборгованість за тілом кредита 9808.52 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір- це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).
Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ КБ «Приват Банк»).
Банком на підтвердження наявності не виконаних кредитних зобов`язань надано розрахунок заборгованості за договором та виписки по рахунку.
Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12 квітня 2012 року №578/5(далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені:касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.
Згідно із бухгалтерським обліком, якість кредиторської заборгованості характеризується показниками, що відбивають своєчасність здійснення розрахунків по зобов`язанням. Приклад цього дає показник частки простроченої кредиторської заборгованості в загальному обсязі. Дані для розрахунку таких показників (саме розрахунку заборгованості) приводяться в розділі «Дебіторська і кредиторська заборгованість» Додатка до бухгалтерського балансу (форма № 5), який складається на підставі первинної бухгалтерської документації в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». При цьому, у вказаному розділі наводяться дані про рух відповідних показників кредиторської заборгованості.
Аналіз кредиторської заборгованості проводиться на підставі використання фінансової звітності, бухгалтерського балансу і форми № 5. Для того, щоб співвіднести динаміку величини кредиторської заборгованості зі змінами маштабів діяльності установи, при складанні розрахунку заборгованості, використовуються ряд коефіцієнтів оборотності кредиторської заборгованості, як показники фінансових результатів.
Таким чином, розрахунок заборгованості, відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» є похідним від первинної бухгалтерської документації та містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
З розрахунку заборгованості та наданої Банком виписки по рахунку вбачається, що 04.09.2015 (з моменту виникнення спірних правовідносин) по 23.10.2024 відповідач активно користувалась кредитною карткою, поступово отримувала кредитні кошти готівкою, розплачувалась в різних магазинах, тощо, та відповідачем періодично вносились кошти на погашення заборгованості. Виписка містить всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції.
Отже, відповідач своїми діями визнавала наявність кредитних правовідносин з АТ КБ «ПриватБанк».
Дані обставини відповідачем не спростовано, доказів щодо неотримання коштів або їх фактичного повернення останньою не надано, а посилання представника відповідача на недоведеність отримання кредитних коштів не знайшло підтвердження в ході розгляду справи.
Враховуючи, що фактично кредитні кошти згідно зазначеного обсягу кредитних зобов`язань відповідачем отримано, що свідчить про погодження відповідачем дій Банку щодо умов кредитування в цій частині, суд вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту, як фактично отриманої суми кредитних коштів.
Також, зі змісту позовної заяви вбачається, що Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача окрім заборгованості за тілом кредиту (суму, яку фактично отримав позичальник) в розмірі 40682.61 грн., також заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 9808.52 грн. 
Із наданої Банком виписки по рахунку та розрахунку заборгованості вбачається, що банком здійснювалися нарахування відсотків, частина платежів (погашень), які здійснювалися позивачем в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту списувались Банком на погашення відсотків за користування кредитом.
Щодо нарахування позивачем відсотків, суд зазначає таке.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір заборгованості і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 04.09.2015, посилався на Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «ПриватБанк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені офіційному на сайті банку, як невід`ємні частини спірного договору.
До спірних правовідносин не можна застосувати правила ч. 1 ст. 634 ЦК України , оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами у визначеному розмірі, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У постанові Великої палати ВС від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), яка є релевантною стосовно порядку укладання договору кредиту було зазначено наступну правову позицію щодо належного стандарту доведення факту узгодження Умов та правил банківських послуг: « З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником » .
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20(провадження № 61-14545сво20) дійшла висновку про те, що «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».
Паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, що зазначена в паспорті зберігає чинність та є актуальною до 31.07.2021. Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
У Паспорті зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Отже, зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Як встановлено вище, заява-анкета, підписана ОСОБА_1 , не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.
Анкета-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.
За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту споживчого кредиту без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг висновку суду першої інстанції не спростовує.
Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка надана ОСОБА_1 , була актуальною до 31.07.2021, а матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у Паспорті умов були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, також посилався на заяву про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг, яка підписана в електронному вигляді «стилусом на планшеті».
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію» (надалі Закон).
Згідно положень ч.ч.3, 4, 6, 7 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Стаття 12 Закону визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як вбачається зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, при використанні його електронного підпису або іншого аналогу власноручного підпису для підписання цієї анкети-заяви такий підпис прирівнюється до його власноручного підпису.
Таким чином, з викладеного вбачається, що відповідач надала дозвіл на використання її електронного підпису при підписанні заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
За таких обставин, суд вважає що нарахування відсотків за користування кредитом, з 04.09.2015 (з моменту виникнення спірних правовідносин) по 16.10.2024 (в межах позовних вимог) суперечить умовам договору.
Суд вважає, що сплачені відповідачем грошові кошти Банк неправомірно відносив на погашення процентів, та неправомірно нараховував відсотки за користування кредитом, в той час як процента ставка договором не передбачена.
З огляду на вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором, укладеним 04.09.2015 в розмірі 40682,61 грн, яка складається з заборгованості за кредитом.
Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1951,80 грн. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.12,81,141,247,263-265,279,280-283 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 04.09.2015 станом на 16.10.2024 в розмірі 40682,61 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1951,80 грн..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Повне найменування сторін:
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», ел. пошта 14360570@mail.gov.ua адреса 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ЄДРПОУ 14360570,
представник позивача - Фіртич Яна Янівна, діє на підставі довіреності №14147-К-Н-О, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, РНОКПП НОМЕР_1 ,
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
представник відповідача - ОСОБА_2 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: м.Одеса, а/с 37 65025, РНОКПП НОМЕР_3 . 

Суддя         Ю.В. Феленко