П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/19152/25	

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача–Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі № 420/19152/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання розглянути заяву, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 04.04.2025 року №951140128360 про відмову у виплаті допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату допомоги на поховання від 04.04.2025 року, виплативши передбачену законом допомогу на поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонера 
ОСОБА_2 обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про виплату допомоги на поховання ОСОБА_2 у відповідності до ст.53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням від 04.04.2025 №951140128360 відповідач відмовив позивачу у проведенні зазначених виплат у зв`язку з тим, що на обліку у управлінні перебуває ОСОБА_2 , дані у пенсійну справу внесені на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 .
При цьому, позивач наголошує, що саме згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , її батько записаний – ОСОБА_2 , отже ніяких розбіжностей документи не містять. Позивач вважає відмову протиправною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 24.09.2025 у справі № 420/19152/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав протиправним і скасував рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області від 04.04.2025 №951140128360 про відмову у виплаті допомоги на поховання пенсіонера ОСОБА_2 .
Зобов`язав Головне управління Пенсійного Фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 №496 від 04.04.2025 та прийняти рішення про виплату допомоги на поховання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонера ОСОБА_2 .
Стягнув на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ЄДРПОУ 20987385).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виснував про невідповідність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській від 04.04.2025 №951140128360 про відмову ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання на підставі ст.53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:
- суд першої інстанції не звернув увагу, що питання щодо виплати допомоги на поховання ОСОБА_1 за померлого ОСОБА_2 можливо розглянути за умови її звернення та наданням рішення суду, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одною і тою ж особою;
- інші доводи відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився у селі Шершенці Кодимського району Одеської області, 07.04.1997 року отримав паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області.
ОСОБА_2 зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб – платників податків 30.12.1996 року та отримав РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання №00050450337 від 04.04.2025, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
04.04.2025 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою №496 щодо виплати допомоги на поховання.
Рішенням від 04.04.2025 №951140128360 пенсійним органом відмовлено у виплаті допомоги на поховання через розбіжності в імені померлого у пенсійній справі та наданих документах.
Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону №1058, до соціальних послуг, передбачених цим Законом, належить допомога на поховання пенсіонера.
Статтею 53 Закону №1058 передбачено, що у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.
Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058.
Пунктами 5.1, 5.2 розділу V Порядку №22-1 визначено, що особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №1269/5 від 24.07.2008, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25.07.2008 за №691/15382 або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.
Заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.
Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.
Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).
З наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть батька позивача серії НОМЕР_4 від 04.04.2025 слідує, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , прізвище, ім`я та по батькові померлого зазначено: ОСОБА_2 .
Відмовляючи позивачу у виплаті допомоги на поховання, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у рішенні від 04.04.2025 року №951140128360 послалось на те, що в пенсійній справі померлий значиться як ОСОБА_2 . При цьому, дані внесені на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 .
Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, зазначене пенсійним органом не відповідає дійсності та спростовується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , яка наявна в матеріалах справи.
Ба більше, апеляційний суд вважає, що необґрунтоване покладення негативних наслідків розбіжності написання прізвища померлого батька позивачки на позивачку та безпідставність відмови у виплаті спірної допомоги на поховання, оскільки відповідні (належні) документи були надані позивачкою при зверненні до відповідача з відповідною заявою.
Колегія суддів звертає увагу на те, що всі документи на ім`я батька позивачки видані компетентними державними органами та заповнені їх посадовими особами, а тому позивачка не повинна зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання допомоги на поховання свого померлого батька через розбіжності в написанні його прізвища.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про невідповідність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській від 04.04.2025 року №951140128360 про відмову ОСОБА_1 у виплаті допомоги на поховання на підставі ст.53 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги.

Викладені в цій постанові мотиви та аргументи дають відповідь на всі суттєві доводи апеляційної скарги. 
Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п.п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.
При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.09.2025 у справі № 420/19152/25 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.І. Шляхтицький	
Судді	  	Г.В. Семенюк   А.Г. Федусик