Справа № 493/2186/25 
Провадження № 1-кп/493/100/26 

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м.Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді   ОСОБА_1 ,
за участю секретаря   ОСОБА_2 ,
прокурора        ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката       ОСОБА_4 ,
обвинуваченого        ОСОБА_5 , 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12025161180000733 від 14.10.2025 року, відносно
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, 

В С Т А Н О В И В :

08.09.2025 року ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , являючись користувачем автомобіля марки «ВАЗ 2103» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , білого кольору, перебуваючи в м. Балта Подільського району Одеської області, залишив вказаний автомобіль на зберігання своєму знайомому ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_4 , на прибудинковій територію біля домоволодіння, де проживає останній.
На початку жовтня 2025 року, біль точної дати досудовим та судовим слідством встановити не надалося, близько 15:00 години ОСОБА_5 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за відсутності дійсного та уявного права на користування автомобілем марки «ВАЗ 2103» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний умисел, відчинив незачинені двері вищевказаного автомобіля зі сторони водія, сів за кермо та здійснив запуск двигуна, за допомогою з`єднання проводів живлення ключа запалення.
В подальшому ОСОБА_5 , встановивши фактичний контроль над автомобілем марки «ВАЗ 2103» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , білого кольору, розпочав рух, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився вказаним транспортним засобом на вказаний розсуд.
Під час досудового розслідування між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_4 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 289 КК України, та узгодили покарання у виді чотирьох років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення яке йому пред`явлено. В повному обсязі визнав себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені досудовим слідством. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди, та зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, тому просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на те, що угода була укладена з боку обвинуваченого добровільно за згоди потерпілого, просив затвердити угоду.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, що кваліфікується як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд, в порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цілком правомірним, на думку суду, узгоджене покарання за вчинені кримінальні проступки.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 28.11.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12025161180000733 від 14.10.2025 року, між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_4 .
Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Враховуючи, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення при розслідування якого проводилася експертизи, суд вважає, що витрати пов`язані з проведенням експертизи підлягають стягнення з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді на майно, вилучене під час проведення досудового слідства підлягає скасуванню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд 

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену 28.11.2025 року між прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12025161180000733 від 14.10.2025 року, затвердити.
ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1(один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - не обирався. 
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2025 року, на майно, вилучене під час проведення досудового слідства – скасувати.
Речові докази, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2103» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , білого кольору, що перебуває на відповідальному збереженні у потерпілого ОСОБА_6 – повернути за належністю.
Стягнути з ОСОБА_5  на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 1337,10 грн. (одна тисяча триста тридцять сім гривень 10 копійок).
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Балтського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію потерпілому.

СУДДЯ