Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків 
21 січня 2026 року № 520/26046/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ43983495) про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:
-визнати дії Головного управління ДПС у Харківській області протиправними, податкові повідомлення-рішення від 08 травня 2025 р. № 00218800707 форма “ПС”, від 08 травня 2025 р. № 00218710707 форма “С”, від 08 травня 2025 р., № 00218950707 форма “ПС” скасувати.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.
Позивач зазначає, що 24 березня 2025 р., ОСОБА_1 , що має місце постійного проживання у м.Харкові, та до 08 січня 2025 р. провадив у м.Харків підприємницьку діяльність, з пояснень Позивача, перебував у м.Київ в особистих (сімейних) справах, а близько 14:00 був у магазині матері, (приміщення, яке є місцем провадження підприємницької діяльності його матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ). За вказаною адресою працює магазин з торговою назвою Levitskiyjewelry, в якому ФО-П ОСОБА_2 та її співробітники здійснюють реалізацію ювелірних виробів .
ГУ ДПС у м.Києві 24,03.2025 р, фактично здійснено перевірку з контрольно- розрахунковою закупівлею ювелірного виробу у ФО-П ОСОБА_2 за адресою магазину АДРЕСА_2 , за відсутності законодавчо встановлених документів для проведення перевірки. Оскільки ні Наказу, ні направлень для фактичної перевірки в зазначений період відносно ФО-П ОСОБА_3 контролюючим органом їй не було пред`явлено.
Після оголошення інспекторами, що відбувається перевірка, та встановлення кола осіб, якій на момент контрольно-розрахункової закупки перебували в приміщенні магазину, виявили, що в приміщенні здійснює діяльність інша особа, відносно якої у контролюючого органу відсутні документи для здійснення перевірки, проте, знаходиться її син - звернулись саме до ОСОБА_4 з документами, зі змісту яких вбачалось, що контролюючий орган мав повноваження на перевірку тільки ФО-П ОСОБА_1 , а не його матері, яка здійснює підприємницьку діяльність у приміщенні за адресою АДРЕСА_2 .
Усні пояснення Позивача та співробітників, про те, що в даному магазині здійснює діяльність ОСОБА_5 , а власну підприємницьку діяльність Позивача за адресою у м.Харків тимчасово призупинено, інспектори відхилили, вручили Позивачу направлення на перевірку та запит про надання документів від 24.03.2025 р.
На думку Позивача, описане свідчить про те, що перевірка та контрольна закупка здійснена фактично відносно ФО-П ОСОБА_2 та її діяльності в магазині, за відсутності документів на проведення, а документація щодо ймовірних порушень (в тому числі акт перевірки та ппр) складено щодо ФО-П ОСОБА_1 , який, в свою чергу, підприємницьку діяльність 24.03.2025 р. за адресою: АДРЕСА_2 не провадив.
27 березня 2025 р. через електронний кабінет платника податків Позивачем було направлено Відповідь на запит про надання документів, в якому, з посиланням на підп.75.1.3. п.75.1. ПК України обґрунтовано, що: - за адресою АДРЕСА_2 , ФО-П ОСОБА_1 підприємницьку діяльність не провадить, - документу на право власності або право користування за вказаною адресою не має, оскільки право користування приміщенням належить ФО-П Левицькій Д., - тому, відсутні підстави вважати законним Наказ ГУ ДПС у м.Києві від 13.03.2025 р. про призначення перевірки підприємця за вказаною адресою, - викладено обґрунтування незаконності запиту про надання документів від 24 березня 2025 р., долучено документи, які підтверджують, що платник податків перебуває на обліку в іншому податковому органі, обліковується за іншою адресою, а його підприємницька діяльність призупинена з 08.01.2025 р. тощо.
Після направлення Відповіді на запит 27 березня 2025 р., Позивач не отримував щодо перевірки 24.03.2025 р. інших запитів, актів, протоколів тощо від податкового органу та інспекторів які проводили перевірку.
12 вересня 2025 р. в електронному кабінеті платника податків Позивача виявлено нарахування податкового зобов`язання у сумі 340,00 грн.;135 200 грн.; 1020 грн. Оскільки акт фактичної перевірку та податкових повідомлень-рішень Позивач не отримував, в інтересах Позивача адвокатом 12 вересня 2025 р. було направлено відповідні запити до ГУ ДПС у м.Києві та Відповідача, у відповідь на які податковим органом направлено матеріали перевірки та копії оскаржуваних ппр, з якого слідує, що ГУ ДПС у м.Києві на підставі п.п. 80.2.2. п. 80.2 ст. 80 ПК України, відповідно до Наказу ГУ ДПС у м.Києві від 13.03.2025 № 1900-п “Про проведення фактичних перевірок” та направлень на перевірку від 24.03.2025 № 8332/26-15-07-07-03, №8333/26-15-07-07-03, проведено з 24.03.2025 по 02.04.2025 фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 02.04.2025 реєстраційний №28802/26/15/07/3147616633 від 03.04.2025.
Аналіз отриманих від податкового органу документів свідчить про те, що законодавчо визначеним вимогам вказані вище документи перевірки не відповідають, перевірка проведена з порушенням порядку, відтак, винесені на цій підставі податкові повідомлення - рішення від 08.05.2025 р. № 00218800707; 00218710707; 00218950707 є незаконними та підлягають скасуванню, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Матеріалами справи підтверджено, що наказом ГУ ДПС у м. Києві від 13.03.2025 № 1900-п наказано провести фактичну перевірку платників податків/об`єктів, зазначених у додатках 1-312 до наказу. У додатку № 112 до наказу вказано назву платника податків, який підлягає перевірці: ФО-П ОСОБА_1 . Також зазначена адреса об`єкта, перевірка якого проводиться: АДРЕСА_2 та підстава для проведення перевірки: пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України.
Підставою для прийняття вищевказаного наказу про проведення фактичної перевірки слугувала доповідна записка начальника відділу фактичних перевірок управління фактичних перевірок ГУ ДПС у м. Києві від 13.03.2025 № 613/26-15-07-07-00-12 на ім`я в. о. заступника начальника ГУ ДПС у м. Києві.
У доповідній записці вказується, що в ході виконання функціональних повноважень управлінням фактичних перевірок ГУ ДПС у м. Києві стало відомо про діяльність на території м. Києва платників податків/об`єктів торгівлі (послуг), які здійснюють роздрібну торгівлю товарами, тютюновими виробами, алкогольними напоями, в т.ч. складною побутовою технікою, яка підлягає гарантійному ремонту, або надають послуги без застосування реєстратора розрахункових операцій (далі - РРО)/ програмного реєстратора розрахункових операцій (далі - ПРРО) та без видачі фіскальних розрахункових документів при проведені розрахунків.
Цією доповідною запискою запропоновано дозволити проведення фактичних перевірок платників податків та об`єктів, зазначених у додатку до доповідної записки. Резолюція керівника ГУ ДПС у м. Києва, накладена на вказану доповідну записку, свідчить про надання дозволу.
Суд вказує, що статтею 81 Податкового кодексу України визначено вимоги до наказу про проведення перевірки, а саме: в ньому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.
Вимоги щодо зазначення у наказі на перевірку суті порушення або обґрунтування проведення фактичної перевірки у ПК України не міститься.
Відтак, на думку суду, наказ ГУ ДПС у м. Києві «Про проведення фактичної перевірки» від 13.03.2025 № 1900-п є правомірним та таким, що прийнятий керівником контролюючого органу з дотриманням вимог ст. 81 ПК України.
Суд зазначає, що наведене твердження узгоджується з висновком Верховного Суду, зробленим у постанові Верховного Суду від 19.11.2024 по справі № 160/2202/24, у якій йдеться посилання на правовий висновок, сформований Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 420/9909/23: «якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, який містить лише одну фактичну підставу для цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин, не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним».
Аналогічна позиція Верховного Суду висловлена і у постановах від 06.07.2022 у справі № 420/1242/21, від 03.11.2022 у справі № 320/8042/21, від 26.03.2024 у справі № 420/9909/23, від 19.11.2024 у справі № 160/2202/24.
Також, суд звертає увагу на висновки, зроблені Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2025 року по справа № 120/11036/23.
«74. У матеріалах справи міститься доповідна записка Управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Вінницькій області від 20 березня 2024 року № 1248/02-32-07-05 на ім`я заступника начальника Головного управління ДПС у Вінницькій області, згідно якої встановлено, що в ході проведення аналізу господарської діяльності суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність з реалізації алкогольних напоїв, тютюнових виробів через РРО/ПРРО вбачаються порушення пунктів 1,2, 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР, у тому числі, ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР І, магазин, АДРЕСА !. Запропоновано надати дозвіл на проведення фактичних перевірок, в тому числі ФОП ОСОБА1 з питань дотримання вимог порядку проведення розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України.
Отже, колегія суддів вважає, що вказаний лист (доповідна записка) в розумінні підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України є інформацією, яка дає підстави для призначення та проведення фактичних перевірок.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі № 420/9909/23 (постанова від 26 березня 2024 року)».
Така сама позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 22.05.2025 у справі № 300/6976/23 та від 16.07.2025 у справі № 520/10575/2020.
Щодо процедурних порушень, які на думку позивача, допущено контролюючим органом при проведені перевірки.
Позивач в позову вказує, що він знаходиться на обліку в ГУ ДПС з 16.09.2009. Місце провадження діяльності: АДРЕСА_3 , проте з 08.01.2025 він повідомив податковий орган про закриття цього об`єкту оподаткування. За адресою: АДРЕСА_2 здійснює діяльність інший платник податків - його мати ОСОБА_2 .
З цього приводу судом встановлено наступне.
Як уже було зазначено вище, у наказі на проведення перевірки було вказано назву платника податків, який підлягає перевірці: ФО-П ОСОБА_6 та адресу об`єкта, перевірка якого проводиться: АДРЕСА_2 .
У направленнях на перевірку від 24.03.2025 № 8332 та № 8333 також зазначено, що фактична перевірка проводиться саме відносно ФОП ОСОБА_1 .
Вказані направлення на перевірку та копію наказу на перевірку були вручені 24.03.2025 особисто ФОП ОСОБА_1 , про що свідчить його підпис.
Отже, ФОП ОСОБА_6 особисто отримав документи контролюючого органу, передбачені ПК України, та необхідні для проведення перевірки саме ФОП ОСОБА_7 .
Крім того, посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві особисто ФОП ОСОБА_1 24.03.2025 був вручений запит про надання документів, необхідних для проведення фактичної перевірки. У запиті також зазначено, що він стосується саме ФОП ОСОБА_1 та адреси: АДРЕСА_2 .
ФОП ОСОБА_1 був присутній при проведені перевірки, повідомив дату народження та адресу проживання, про що зазначено на першій сторінці акта, також здійснив допуск до проведення перевірки.
Після закінчення перевірки посадові особи ГУ ДПС у м. Києві, які проводили перевірку, 02.04.2025 об 11 годині прибули до шоу-рум « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для вручення одного примірника акта перевірки. Проте, вказаний об`єкт, який перевірявся, виявився зачиненим, у зв`язку з чим ознайомити та вручити один примірник акта фактичної перевірки уповноваженому представнику або ФОП ОСОБА_1 виявилось неможливим, про що посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві склали відповідний акт від 02.04.2025 № 3241/26-15-07-07-00-17.
Відтак, ФОП ОСОБА_1 був присутній під час проведення перевірки, отримував усі документи, у яких значилось, що фактична перевірка проводиться саме відповідно ФОП ОСОБА_1 , здійснив допуск посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві до перевірки.
До того ж, жодних зауважень під час проведення перевірки від нього не надходило, про що зазначено в акті перевірки.
Щодо встановлених перевіркою порушень.
Судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві перед початком перевірки в соціальній мережі «Іnstagram» на сторінці шоуруму «art-of-silver» («Levitskiy Jewelry») під час переписки з представником співробітники ГУ ДПС у м. Києві дійшли домовленості щодо часу відвідування шоу-руму, оскільки в шоу-рум не має вільного доступу.
Під час перебування в шоу румі було здійснено контрольно-розрахункову операцію в готівковій формі оплати, а саме: придбано «Ексклюзивний комплект срібний хрест із золотим розп`яттям та чорними діамантами та ланцюжком» за ціною 67 000,00 гривень.
Суд вказує, що відповідно до п. 1 ст. З Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО або ПРРО зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій.
Пунктом 2 статті 3 Закону № 265 передбачено, що суб`єкти господарювання зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї РРО чи дисплеї пристрою, на якому встановлений ПРРО ОК-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Матеріалами справи підтверджено, що в порушення вказаних норм Закону № 265 розрахункова операція щодо придбання ювелірного виробу на суму 67 000,00 грн через РРО/ПРРО проведена не була, розрахунковий документ встановленої форми та змісту виданий не був.
Отже, фактичною перевіркою встановлено порушення п.1, п. 2 ст. З Закону № 265.
Відповідальність за вказані порушення передбачена п. 1 ст. 17 Закону № 265, а саме: до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням РРО, ПРРО або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через РРО та/або ПРРО з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше (67 000,00 грн).
Пунктом 12 ст. З Закону № 265 передбачено, що суб`єкти господарювання зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Суд вказує, що порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 (далі - Порядок).
Так, відповідно до п. 1 розділу II Порядку ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Пунктом 9 розділу II Порядку заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні:
первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку;
відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи;
первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.
Пунктом 10 розділу II Порядку передбачено, що Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
До того ж, згідно з п. 11 розділу II Порядку: Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Отже, актом фактичної перевірки зафіксовано порушення п. 12 ст. З Закону № 265, а саме: на початок перевірки не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації (відсутні документи, що підтверджують походження товару) на загальну суму 67 000,00 гривень.
Відповідно до ст. 20 Закону № 265 до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (67 000,00 грн).
Суд враховує на правові висновки Верховного Суду стосовно застосування до платників податків штрафних санкцій, передбачених ст. 20 Закону № 265.
Так, у п. 66 постанови Верховного Суду від 10.04.2025 у справі № 580/1158/23 зазначено: «У справі, що розглядається, суди встановили, що на момент проведення фактичних перевірок платник не мав первинні та інші документи на товари, що знаходились за місцем їх реалізації, а ведення обліку товарних запасів відповідно до вимог чинного законодавства документально не підтверджено як на час перевірок, так й під час судового розгляду справи, з огляду на що притягнення позивача до відповідальності, встановленої ст. 20 Закону № 265/95-ВР суди обгрунтовано визнали правомірним».
На підставі встановлених актом перевірки порушень п. 1, п. 2 та п. 12 ст. З Закону № 265 керівником ГУ ДПС прийнято ППР від 08.05.2025 № 00218950707 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 135 200,00 грн (67 000,00 грн + 67 000,00 грн).
Пунктом 63.3 ст. 63 ПК України передбачено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.
Актом перевірки встановлено, що в порушення вказаних норм позивачем до податкового органу не подано повідомлення щодо обліку платника податків за місцем фактичного провадження господарської діяльності: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 6.
Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 117.1 ст. 117 ПК України, а саме: неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень^ на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
На підставі встановленого актом перевірки порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України керівником ГУ ДПС прийнято ППР від 08.05.2025 № 00218800707 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 340,00 гривень.
Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Актом перевірки встановлено, що в порушення вказаної норми позивачем на запит про надання документів від 24.03.2025 (отримано позивачем 24.03.2025) до перевірки не надано документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 121.1 ст. 121 ПК України, а саме: незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1 020,00 гривень.
Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду у податкових спорах з аналогічного питання.
Так, у постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 826/13307/17 зроблено такий правовий висновок: обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондується з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів прирівнюється нормами п. 44.6 ст. 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами.
На підставі встановленого актом перевірки порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України керівником ГУ ДПС прийнято ППР від 08.05.2025 № 00218710707 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1 020,00 гривень.
Суд також вважає за необхідним вказати, що наказом ДПС України від 04.09.2020 № 470 затверджено Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (далі - Наказ № 470).
Так, відповідно до пп. 1.6.3.4 п. 1.6.3 розділу 1 Наказу № 470 - у разі встановлення за результатами фактичної перевірки порушень законодавства керівник (заступник керівника або уповноважена особа) територіального органу ДПС за основним місцем обліку зазначеного платника податків забезпечує прийняття та вручення такому платнику податкових повідомлень-рішень у порядку та терміни, визначені законодавством.
Отже, керівником ТУ ДПС на підставі порушень, встановлених посадовими особами ТУ ДПС у м. Києві прийнято вказані вище оскаржувані ППР.
Повноваження у керівника територіального органу ДПС за основним місцем обліку платника податків щодо перегляду висновків акту перевірки та встановлених актом порушень відсутні.
Щодо твердження позивача, що підприємницьку діяльність станом на дату перевірки ним було припинено. 
Матеріалами справи підтверджено, що позивач досі знаходиться на обліку в ГУ ДПС.
Таким чином, проаналізувавши наведене, суд робить висновок, що рішення винесені правомірно, при прийнятті оскаржуваних податкових повідомленнь-рішень, ГУ ДПС діяло у порядку, на підставі та в межах повноважень, визначених чинним законодавством України. 
Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ43983495) про скасування податкового повідомлення-рішення-залишити без задоволення. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.