Справа № 461/9281/25 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В. В. 
Провадження № 33/811/1942/25 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Шокала Володимира Степановича, представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Богдана Ігоровича на постанову Галицького районного суду м. Львова від 4 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 , 
встановив:
згідно протоколу про порушення митних правил, 30 січня 2024 року близько 03:17 год. через пункт пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці по смузі руху – «червоний коридор» переміщувався транспортний засіб із реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який прямував з Республіки Польщі в Україну. Відповідно до інформації, наявної у базах даних Львівської митниці, вказаний громадянин переміщував товар:
«запчастини б/в, вагою 25 кг. та вартістю 45,00 євро».
Митне оформлення якого здійснено за квитанцією МД-4 від 30 січня 2024 року без номера. 05 червня 2025 року отримано відповідь митних органів Республіки Польща №0201-IGM.542.863.2025.2 від 14 травня 2025 року, яка надійшла до Львівської митниці листами Державної митної служби України від 05 червня 2025 року № 25/25-03/7/157 (вх. митниці № 20432/4-20), від 26 червня 2025 року № 20/20-01-02/7/682 (вх. митниці № 23227/4-20) та 02 вересня 2025 року отримано відповідь митних органів Республіки Польща №0201-IGM.542.1407.2025.6 від 01 вересня 2025 року, яка надійшла до Львівської митниці листом Державної митної служби України від 02 вересня 2025 року № 26/26-04/7/1968 (вх. митниці № 30845/4-20) якою надано копії митних декларацій Республіки Польща на підставі яких 30 січня 2024 року здійснювався експорт товарів з території Євросоюзу на митну територію України переміщення яких здійснювалося транспортним засобом із реєстраційним номером НОМЕР_1 .
Відповідно до отриманих митних декларацій Республіки Польща, 30 січня 2024 року транспортним засобом із реєстраційним номером НОМЕР_1 переміщувалися такі товари:
- за митною декларацією Республіки Польща (MRN) 24PL401010E0029434 – «одяг», загальною вагою 660 кг. та вартістю 17 424 польських злотих, що згідно з курсом Національного Банку України станом на 30 січня 2024 року становить 163 597,42 гривень;
- за митною декларацією Республіки Польща (MRN) 24PL401010E0029442 – «аксесуари, запчастини для мотоциклів», вагою 94 кг. та вартістю 4 380,88 євро, що згідно з курсом Національного Банку України станом на 30 січня 2024 року становить 179 634,48 гривень;
- за митною декларацією Республіки Польща (MRN) 24PL322010NS6F7G91 – «вітаміни», вагою 247 кг. Вартість товару в наданій митній декларації не зазначена.
Таким чином, відповідно до документів, отриманих від митних органів Республіки Польщі, 30 січня 2024 року транспортним засобом із реєстраційним номером НОМЕР_1 переміщувалися товари загальною вагою 1 001 кг. та вартістю 343 231,9 гривень.
Листом Львівської митниці від 03 жовтня 2025 року №7.4-5/20-02/10/25029 ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибуття у митницю для надання пояснень та вирішення питання щодо документування порушень митних правил. Однак, ОСОБА_1 у встановлений термін не прибув та не повідомив про причини свого неприбуття.
Таким чином, за твердженням митного органу, встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, шляхом надання одним товарам вигляду інших, під виглядом ввезення на митну територію України товарів «запчастини б/в, вагою 25 кг та вартістю 45,00 євро» перемістив товари: «одяг, аксесуари та запчастини для мотоциклів, вітаміни», загальною вагою 1 001 кг. Встановлена вартість товарів склала 343 231,9 гривень.
Дії ОСОБА_1 митним органом кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 4 грудня 2025 року закрито провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України.
Не погоджуючись з даною постановою, представник Львівської митниці Лубоцький Б.І., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього стягнення, у виді штрафу 50% від вартості товару.
Вважає, що висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, невмотивованим та безпідставним.
Повідомляє, що відповідно до інформації отриманої від митних органів Республіки Польща, 30 січня 2025 року транспортний засіб із реєстраційним номером НОМЕР_2 , переміщував товар загальною вагою 1 001 кг, та вартістю 343 231,9 грн., у зв`язку із чим ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів, що підлягають під встановлені законом заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, шляхом недекларування, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначено МК України, про товар, який переміщується громадянами через митний кордон.
Наголошує, що судом першої інстанції не враховано, що митним органом було отримано достовірну інформацію, яка підтверджує ввезення з території ЄС товару, а саме:
- за митною декларацією Республіки Польща (MRN) 24PL401010E0029434 – «одяг», загальною вагою 660 кг. та вартістю 17 424 польських злотих, що згідно з курсом Національного Банку України станом на 30 січня 2024 року становить 163 597,42 гривень;
- за митною декларацією Республіки Польща (MRN) 24PL401010E0029442 – «аксесуари, запчастини для мотоциклів», вагою 94 кг. та вартістю 4 380,88 євро, що згідно з курсом Національного Банку України станом на 30 січня 2024 року становить 179 634,48 гривень;
- а митною декларацією Республіки Польща (MRN) 24PL322010NS6F7G91 – «вітаміни», вагою 247 кг. Вартість товару в наданій митній декларації не зазначена.
Загальна вартість предметів правопорушення становить 343 231,90 грн.
Наголошує, що митним органом виконано обов`язок щодо збирання доказів в повному обсязі, а саме долучено офіційну інформацію органів іноземної держави до матеріалів справи.
Вважає, що вина ОСОБА_1 доведена належними та допустимими доказами.
16 грудня 2025 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшли заперечення від адвоката Шокала В.С. на апеляційну скаргу, в яких він просить залишити оскаржувану постанову без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці без задоволення.
Наголошує, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга представника Львівської митниці безпідставною, повністю дублює протокол про порушення митних правил та не спростовує висновків суду першої інстанції.
Зазначає, що позиція сторони захисту ґрунтується на доказах отриманих від митного органу на адвокатський запит та показаннях свідків.
Повідомляє, що 30 січня 2024 року ОСОБА_1 в`їжджав з Республіки Польща в Україну та ввозив товар – запчастини б/в вагою 25 кг та вартістю 45,00 Євро. Він не перевозив товар, що підлягав оподаткуванню, відтак жодних порушень чи невідповідностей не виявлено. Фотофіксація не здійснювалась, що підтверджує відсутність у транспортному засобі товару, який би підлягав декларуванню. 
Наголошує, що листи митних органів іноземної держави та митні декларації не є прямим доказом наявності у ОСОБА_1 на момент перетину митного кордону України зазначених товарів, оскільки таких виявлено не було, а надані експортні декларації Республіки Польщі підтверджують виключно факт декларування товарів та початок процедури експортного оформлення товару, але жодним чином не свідчать про їхнє фактичне переміщення через митний кордон України.
Зазначає, що митний орган не отримав інформацію від контрагентів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 щодо обставин, які стосуються матеріалів цієї справи, не здійснив належної перевірки таких фізичних та юридичної особи в Україні, не здійснив виїзд за місцем перебування/проживання, ні будь-яких інших дій щодо перевірки фактів чи припущень, що підтверджуватимуть або спростовуватимуть інформацію, яка міститься у митних деклараціях Республіки Польща.
На адвокатський запит MOTOKROSS PLUS ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили про те, що ОСОБА_7 не ввозив для них товарів, які перелічені у польській митній декларації MRN №24PL401010Е0029442 та MRN 24PL401010Е0029434. Товар, який вказано у зазначених деклараціях вони не купляли, не замовляли, не платили за нього кошти, не вивозили з Республіки Польщі і не завозили в Україну.
Вказав, що ОСОБА_1 не переміщував через митний кордон України товари, оформлені за польськими митними деклараціями (MRN), а відомості, наведені у протоколі, не відповідають фактичним даним і спростовуються офіційними документами.
Також висловив припущення, що клієнт чи одержувач, вказаний у польських експортних деклараціях, могли бути особи, від імені яких були неправомірно використані документи, пов`язані із зовнішньоекономічними операціями, які стали предметом перевірки митних органів. При цьому, захисник послався на публікацію на веб-ресурсі «ZAXID.NET» щодо виявленої схеми, внаслідок якої до бюджету було завдано шкоди на суму близько 107 млн. злотих, а у діяльності групи фігурували підроблені документи та рахунки-фактури, оформлені від імені третіх осіб.
Заслухавши виступ представника Львівської митниці на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на заперечення аргументів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 489 МК та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Об`єктивною стороною даного адміністративного правопорушення, зокрема, є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та з з приховуванням від митного контролю, шляхом надання одним товарам вигляду інших.
Переміщення товарів з приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон: з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка його вчинила характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
За змістом даної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватись, в тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, які містять неправдиві дані щодо найменування товарів, їх кількості та вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частинами 6 та 8 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за явленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо). З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Вина особи, яка притягується до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Вказаних вимог закону, суду першої інстанції, під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил дотримано в повному обсязі.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що в обґрунтування висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, митним органом надано наступні докази, а саме: протокол про порушення митних правил № 1572/UA20900/25 від 29 жовтня 2025 року, у якому викладено суть інкримінованого правопорушення; копія листів Львівської митниці від 05 червня 2025 року, 26 червня 2025 року, 02 вересня 2025 року щодо надання інформації; відповідь митних органів Республіки Польщі з додатками та перекладами; витяг з АСМО «Інспектор»; доповідною запискою представника митного органу щодо обставин наведених у протоколі; матеріали щодо скерування поштової кореспонденції та викликів ОСОБА_1 .
Вказані докази були безпосередньо досліджені та перевірені судом першої та апеляційної інстанції в процесі розгляду справи.
У ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 30 січня 2024 року в`їжджав з Республіки Польща в Україну та ввозив в Україну товар запчастини б/в, вагою 25 кг та вартістю 45,00 Євро.
Як вбачається із дослідженої судом апеляційної інстанції MRN: EXP/24PL401010E0029434, вантажовідправник: дані відсутні/Ol&OK OLEH HEYNYK, вантажоотримувач: ОСОБА_9 , із MRN: EXP/24PL401010E0029442, вантажовідправник: MOTO ARS MARCIN ROBERT LUBINSKI, вантажоотримувач: MOTORCROSS PLUS WLADYMIR LOBUR
З відповідей ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , вбачається, що такі не мають відношення до даних митних декларацій.
Вказані обставини в ході розгляду справи митним органом спростовані не були. Більше того, в процесі збору доказів у справі митний орган не вжив жодних належних та дієвих заходів щодо встановлення зазначених осіб, тобто осіб які фігурують у деклараціях, з метою отримання у них пояснень щодо фактів наведених у протоколі, тобто належним чином не виконано вимог ст. 508 МК України.
Окрім того, допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_11 , зазначав, що є головним державним інспектором Львівської митниці та саме він здійснював митне оформлення 30 січня 2024 року у пункті пропуску «Смільниця-Кросценко» митного поста «Смільниця» Львівської митниці транспортного засобу із реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 і вносив інформацію про перетин митного контролю. Також, даний свідок наголошував, що ним проведено візуальний огляд транспортного засобу ОСОБА_1 , зокрема оглянуто кабіну водія та усі відсіки та порожнини автомобіля. Свідок повідомляв, що крім заявлених запчастин у транспортному засобі більше нічого не знаходились. Окрім цього звертав увагу, що до адміністративної, кримінальної, цивільно-правової чи дисциплінарної відповідальності за фактом неналежного митного контролю автомобіля яким керував ОСОБА_1 він не притягувався.
У зв`язку із чим апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що в ході розгляду справи не отримано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б свідчили про недотримання вимог чинного законодавства під час проходження митного контролю ОСОБА_1 та/або незабезпечення додержання норм МКУ посадовою особою митниці, під час здійснення митного контролю. Також, в ході розгляду справи не спростовано результатів здійсненого інспектором ОСОБА_11 контролю. Дійсно лист директора Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил від 26 червня 2025 року № 20/20-01-02/7/682 містить відомості про проведення перевірки Львівської митниці щодо дотримання її посадовими особами вимог законодавства України з питань митної справи при здійсненні митного контролю транспортних засобів під час перетину митного кордону України транспортного засобу марки «IVECO» д.р.н. НОМЕР_2 . Водночас, інформація про результати проведеної перевірки в матеріалах відсутні, а даних про виявлені порушення в ході розгляду справи представником митного органу суду не надано. Митним органом під час збирання доказів не отримана інформація від відправників/отримувачів, які зазначені в наданих митними органами РП документах, щодо дійсності зовнішньоекономічних операцій.
Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що 30 січня 2024 року ОСОБА_1 в`їжджав з Республіки Польща в Україну та ввозив в Україну товар запчастини б/в, вагою 25 кг та вартістю 45,00 Євро.
Окрім того, представником Львівської митниці не доведено та не спростовано доводи про те, що матеріали справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 не містять належних, допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт перевезення ним 30 січня 2024 року товарів загальною вагою 1 001 кг та загальною вартістю 343 231,9 грн. При цьому відомості, викладені у протоколі про порушення митних правил, були спростовані показаннями свідка ОСОБА_11 , наданими під час судового розгляду справи в суді першої інстанції.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол було складено 29 жовтня 2025 року, однак матеріали справи не містять жодних відомостей про притягнення відповідної посадової особи до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за внесення недостовірної інформації до інформаційних систем під час перетину державного кордону ОСОБА_1 ..
За наведених обставин надані суду митним органом матеріали не доводять наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил.
За даних обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не вчиняв умисні дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю, шляхом надання одним товарам вигляду інших.
А відтак, твердження представника Львівської митниці про подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документи, які містять неправдиві відомості щодо кількості та вартості товару, ОСОБА_1 є безпідставними.
Доводи представника митниці, що судом першої інстанції надано перевагу доказам, поданим стороною захисту, однобоко та вибірково застосовано норми Митного кодексу України, не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи та постанови, суд першої інстанції, належним чином, повно та об`єктивно дослідив усі обставини справи та докази, надані сторонами (в процесі розгляду справи), та надав їм належну правову оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Представником Львівської митниці не доведено, а апеляційним судом не встановлено, що дії ОСОБА_1 , представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Таким чином апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції 
Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог представника митного органу , апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 4 грудня 2025 року, щодо ОСОБА_1 – залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Богдана Ігоровича – без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя      Партика І.В.