ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року 
м. Київ
справа № 460/11244/24
провадження № К/990/36785/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Уханенка С. А.
розглянув у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до Вараської міської ради Рівненської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про визнання дій та бездіяльності протиправними, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року, постановленої у складі колегії суддів: головуючого - Затолочного В. С., суддів: Іщук Л. П., Судової-Хомюк Н. М.
І. Обставини справи
1. У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вараської міської ради Рівненської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в якому просив: 
1.1. визнати незаконним проведення 16 серпня 2024 року другого пленарного засідання 48 сесії Вараської міської ради восьмого скликання;
1.2. визнати протиправним та скасувати рішення Вараської міської ради від 16 серпня 2024 року № 2393-РР-VIII «Про внесення змін до рішення міської ради від 20 листопада 2020 року № 12 «Про утворення постійних комісій міської ради, затвердження їх складу та обрання голів постійних комісій».
2. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року позов задоволено частково.
2.1. Визнано протиправним та скасовано рішення Вараської міської ради від 16 серпня 2024 року № 2393-РР-VIII «Про внесення змін до рішення міської ради від 20 листопада 2020 року № 12 «Про утворення постійних комісій міської ради, затвердження їх складу та обрання голів постійних комісій».
2.2. В решті позову - відмовлено.
3. ОСОБА_8 оскаржив указане судове рішення в апеляційному порядку.
4. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у цій справі з підстав, передбачених частинами четвертої, п`ятої статті 323 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Постановляючи таку ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_8 є особою, яка брала участь у розгляді справи (була присутня під час апеляційного розгляду), а правова оцінка доводам, на які покликався скаржник у апеляційній скарзі вже була надана в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відкриття апеляційного провадження уже після апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи, до того ж за апеляційною скарги особою, яка була присутня під час апеляційного розгляду справи, фактично зводяться до нового перегляду судовою колегією апеляційного суду спору, який вирішено судом, спрямовано на безпідставний повторний апеляційний перегляд судового рішення у справі. 
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
5. Вважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження постановленою із порушенням вимог процесуального закону, ОСОБА_8 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу для продовження розгляду.
Така позиція ґрунтується на тому, що в оскаржуваній ухвалі міститься виключно цитована загальна фраза, без будь-якої прив`язки доводів його апеляційної скарги до обставин встановлених у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року.
Автор скарги стверджує, що він, подаючи апеляційну скаргу 11 липня 2025 року та обґрунтовуючи своє право на її подання у порядку статті 323 КАС України, зазначив, що хоч і брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції як третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача, проте, з незалежних від мене причин, не був присутній під час апеляційного розгляду в судовому засіданні 10 червня 2025 року.
Автор скарги зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушення норм статті 323 КАС України, не врахувавши висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, на які він посилався у апеляційній скарзі, зробив формальний та необґрунтований висновок та ототожнив поняття «брав участь у розгляді справи» та «був присутній під час апеляційного розгляду», на підставі чого і відмовив у відкритті апеляційного провадження.
На переконання автора касаційної скарги, суд апеляційної інстанції не досліджував зазначені у процесуальних нормах КАС України підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої статті 323 КАС України, що суперечить імперативному положенню частини п`ятої статті 323 КАС України. 
Крім того, автор скарги зазначає, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14 серпня 2020 року у справі № 711/2702/17, оскільки він хоча і брав участь у справі № 460/11244/24, проте: не надавав письмових пояснень щодо апеляційної скарги ОСОБА_11 , оскільки мав право надати їх під час судового засідання; з незалежних від нього причин не був присутній під час апеляційного розгляду справи; подав апеляційну скаргу після закінчення апеляційного розгляду справи.
Зважаючи на вказанні суттєві відмінності у змісті правовідносин, позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14 серпня 2020 року у справі № 711/2702/17, та на яку суд апеляційної інстанції вказав в оскаржуваній ухвалі, на думку автора касаційної скарги, не може бути врахована.
6. Верховний Суд ухвалою від 25 вересня 2025 року відкрив касаційне провадження з підстав, передбачених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження, підставою касаційного оскарження є порушення цим судом норм процесуального права. 
ІІІ. Релевантні джерела права й акти їхнього застосування
7. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
8. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
9. Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
10. Згідно з частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
11. Порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, передбачений положеннями статті 323 КАС України.
12. Частинами першою-третьою статті 323 КАС України обумовлено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає її за правилами цієї глави.
У випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою суд апеляційної інстанції може зупинити дію раніше прийнятої ним постанови та рішення суду першої інстанції, що оскаржується.
За результатами розгляду апеляційної скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд приймає постанову відповідно до статті 315 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.
13. Відповідно до частини четвертої статті 323 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
14. Приписами частини п`ятої статті 323 КАС України встановлено, що суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
ІV. Оцінка Верховного Суду
15. З наведеного висновується, що право на апеляційне оскарження судового рішення мають не тільки учасники справи, а й особи, які не брали участі у розгляді справи, за умови, коли суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.
16. При цьому законодавцем визначено дві групи осіб, яким гарантовано право на апеляційне оскарження судового рішення, а саме учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, але судове рішення стосується їхніх прав, інтересів та (або) обов`язків.
17. Отже, для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення учаснику справи достатньо довести його процесуальний статус у справі, тоді як особа, яка не була залучена до участі у справі, при поданні апеляційної скарги повинна довести належними і достатніми доказами, що оскаржуване судове рішення стосується її прав, інтересів та (або) обов`язків, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.
18. У справі, що розглядається, рішення суду першої інстанції переглядалося в апеляційному порядку за апеляційною скаргою третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_11 .
За результатами розгляду цієї справи Восьмий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову від 10 червня 2025 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_11 задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 460/11244/24 скасовано в частині визнання протиправним та скасування рішення Вараської міської ради від 16 серпня 2024 року № 2393-РР-VIII «Про внесення змін до рішення міської ради від 20 листопада 2020 року № 12 «Про утворення постійних комісій міської ради, затвердження їх складу та обрання голів постійних комісій» та прийнято у цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 460/11244/24 залишено без змін.
19. Своєю чергою 09 липня 2025 року ОСОБА_8 сформовано за допомогою підсистеми «Електронний суд» апеляційну скаргу на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року, яка зареєстрована у Восьмому апеляційному адміністративному суді 11 липня 2025 року.
Як уже зазначалось, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у цій справі.
20. Зі змісту вказаної ухвали суду підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження слугували приписи частини п`ятої статті 323 КАС України, за правилами якої суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. 
Водночас зазначеною статтею передбачено не право на апеляційне оскарження, а лише порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.
Передбачена ж частиною п`ятою статті 323 КАС України підстава для відмови у відкритті апеляційного провадження може бути застосована виключно до апеляційних скарг, які подані відповідно до частини першої цієї статті.
Так, частина перша статті 323 КАС України, серед іншого, передбачає як обов`язкову умову, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду.
21. Варто зауважити, що у зазначеній нормі вжито саме термін «не була присутня», що дозволяє зробити висновок, що особа, яка подає апеляційну скаргу в порядку частини першої статті 323 КАС України, брала участь у справі, однак з тих чи інших причин не була присутня під час апеляційного розгляду, внаслідок чого її доводи не були розглянуті під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
22. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2023 року у справі № 300/2784/22, на яку вказує автор касаційної скарги.
23. Аналізуючи положення частини п`ятої статті 323 КАС України, варто зазначити, що приписи вказаної процесуальної норми є імперативними та зобов`язують суд апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
Метою зазначеної норми є недопущення перегляду судом апеляційної інстанції судового рішення суду першої інстанції з мотивів, які були вже предметом розгляду за первісно поданою апеляційною скаргою.
24. Так, з аналізу положень статті 323 КАС України висновується, що апеляційна скарга після закінчення апеляційного розгляду справи може бути подана особою, яка не була присутня під час апеляційного розгляду справи, за двох умов:
особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи;
доводи апеляційної скарги не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.
25. В оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції зазначив, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_11 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 460/11244/24, призначений на 10.06.25 о 10:30 год., вирішено провести у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю ОСОБА_8 за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).
В подальшому апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 , є особою, яка брала участь у розгляді справи (була присутня під час апеляційного розгляду).
26. Як висновується з постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року, прийнятої за наслідками апеляційного провадження, порушеного за апеляційною скаргою ОСОБА_11 розгляд вказаної справи здійснювався судом у судовому засіданні.
27. Згідно з протоколом судового засідання в режимі конференції № 4663522 від 10 червня 2025 року присутніми під час апеляційного розгляду були: позивач - ОСОБА_1 (Восьмий апеляційний адміністративний суд), представник відповідача - Процун О. О. (Восьмий апеляційний адміністративний суд), третя особа - ОСОБА_11 (поза межами суду), представник третьої особи - Троянчук Д. М. (поза межами суду) (т.4 а.с. 230-232). 
28. Наведене свідчить, що ОСОБА_8 фактично не був присутній під час апеляційного розгляду справи.
Натомість суд апеляційної інстанції ототожнив поняття «брав участь у розгляді справи» та «був присутній під час апеляційного розгляду», на підставі чого і відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року у цій справі.
29. Верховний Суд акцентує увагу на тому, що наслідки, передбачені частиною п`ятою статті 323 КАС України - відмова у відкритті провадження, у випадку, коли суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи, повністю узгоджуються з положенням частини четвертої цієї статті, яка передбачає межі перегляду судового рішення за такою апеляційною скаргою, адже саме стаття 323 КАС України передбачає особливості порядку розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.
30. У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції з приводу доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 в оскаржуваній ухвалі зазначив, що відкриття апеляційного провадження уже після апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи, до того ж за апеляційною скарги особою, яка була присутня під час апеляційного розгляду справи, фактично зводяться до нового перегляду судовою колегією апеляційного суду спору, який вирішено судом, спрямовано на безпідставний повторний апеляційний перегляд судового рішення у справі. Крім того, ОСОБА_8 , як особа, що не згідна з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 10 червня 2025 року, не позбавлена права на її касаційне оскарження, незважаючи на те, що апеляційне провадження було відкрито не за його апеляційною скаргою, а за скаргою іншої третьої особи.
31. Натомість тотожність висновків, викладених у первісній постанові суду апеляційної інстанції, тим мотивам, що їх викладено особою, яка подає апеляційну скаргу згідно зі статтею 323 КАС України, визначається шляхом логічного співставлення відповідних аргументів та їх змістовним співпадінням.
Невідповідність (неповнота) мотивів постанови суду апеляційної інстанції поданій апеляційній скарзі надає апелянту право оскаржити відповідне судове рішення суду апеляційної інстанції до суду касаційної інстанції у встановлених законом випадках. 
Водночас таке порушення не обмежує іншу особу, яка має право подати апеляційну скаргу, згідно зі статтею 323 КАС України, просити суд апеляційної інстанції розглянути відповідні мотиви, що їх викладено у апеляційній скарзі і які не було розглянуто судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги іншої особи.
32. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22 вересня 2025 року у справі № 420/1077/24.
33. У касаційній скарзі автор наголосив на тому, що доводи його апеляційної скарги, як і вимоги, є відмінними від доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_11 , які досліджувались судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи 10 червня 2025 року.
34. Так, ОСОБА_11 обґрунтовував свою апеляційну скаргу та посилався на те, що саме Вараська міська рада, а не окремі депутати, згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є тими представницькими органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Зазначав, що право захищати інтереси територіальної громади в суді може бути реалізоване шляхом представництва. При цьому депутат місцевої ради не уповноважений представляти у судах інтереси такої ради, або інтереси утворених нею комісій, або інтереси виборців інакше, ніж поза відносинами представництва.
Хоружий В. І. просив скасувати рішення в частині задоволення позову і ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити повністю. 
35. Саме ці доводи і досліджувалися Восьмим апеляційним адміністративним судом під час розгляду апеляційної скарги 10 червня 2025 року.
36. Натомість доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 як і її вимоги - інші, зокрема вимоги апеляційної скарги полягають у протилежному від вимог апеляційної скарги ОСОБА_11 , а саме у скасуванні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2025 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року у справі № 460/11244/24 та прийняти нову постанову, якою позов депутата Вараської міської ради ОСОБА_1 до Вараської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення ради, задовольнити повністю.
37. Наведене свідчить, що Восьмий апеляційний адміністративний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав частини п`ятої статті 323 КАС України, не надав оцінки доводам апеляційної скарги, які є очевидно відмінними, адже і вимоги апеляційних скарг є протилежними.
38. При цьому, судом апеляційної інстанції не враховано, що особливості порядку розгляду апеляційної скарги, яка надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи врегульовані саме статтею 323 КАС України.
Частина перша цієї статті передбачає можливість фактично додаткового перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою особи в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи. 
Зміст частини другої статті 323 КАС України, яка передбачає право суду, у випадку відкриття апеляційного провадження за такою скаргою, зупинити дію раніше прийнятої постанови, свідчить про те, що скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції, не перешкоджає його перегляду апеляційним судом додатково, у порядку визначеному цією статтею.
39. Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 не були перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, їм не було надано правову оцінку, а тому суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі частин першої та п`ятої статті 323 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
40. Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
ІV. Судові витрати
41. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не здійснює новий розподіл судових витрат у порядку статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити.
2.          Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 460/11244/24 скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                М. І. Смокович 
Судді                                                                                          В. Е. Мацедонська
                                                                                                              С. А. Уханенко