ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року	справа № 380/12955/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з 10.04.2024 до 12.06.2024, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 10.04.2024 до 12.06.2024, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням проведених виплат за цей період;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з 15.06.2024 по 18.06.2024; з 14.08.2024 по 22.08.2024, з 28.08.2024 по 06.09.2024, з 13.09.2024 по 18.09.2024, з 18.10.2024 по 25.10.2024, 30.10.2024 по 04.11.2024, з 09.12.2024 по 30.12.2024, з 03.03.2025 по 17.03.2025 включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" з 15.06.2024по 18.06.2024; з 14.08.2024 по 22.08.2024, з 28.08.2024 по 06.09.2024, з 13.09.2024 по 18.09.2024, з 18.10.2024 по 25.10.2024, 30.10.2024 по 04.11.2024, з 09.12.2024 по 30.12.2024, з 03.03.2025 по 17.03.2025 включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням проведених виплат за цей період;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн за період його перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за вих. №33/34-858 від 23.05.2025, яка надавалася на підставі Довідки військово-лікарської комісії №2281 від 21.06.2024 року у червні-липні 2024 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн за період його перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за вих. №33/34-858 від 23.05.2025, яка надавалася на підставі Довідки військово-лікарської комісії №2281 від 21.06.2024 року у період з червня по липень 2024 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за весь час затримки виплати грошового забезпечення у повному обсязі згідно отриманого ним бойового травмування 08.04.2024 року за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з 10.04.2024 по дату виплати;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за весь час затримки виплата грошового забезпечення у повному обсязі згідно отриманого ним бойового травмування 08.04.2024 року за період перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за вих. №33/34-858 від 23.05.2025, яка надавалася на підставі Довідки військово-лікарської комісії №2281 від 21.06.2024 року в кількості 30 календарних днів у період з червня по липень 2024 року по дату виплати.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України. Під час проходження військової служби 08.04.2024 отримав бойове поранення, у зв`язку з чим тривалий час перебував на стаціонарному лікування та у відпустці для лікування. Втім, за такі періоди позивачу протиправно, на його переконання, не виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Наведене зумовило звернення до суду із цим позовом.
Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.
Ухвалою судді від 30.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Вказує, що у спірні періоди додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», позивачу не виплачувалась у зв`язку з перебуванням не на стаціонарному лікуванні, а на медичній реабілітації.
В спростування наведених відповідачем доводів представник позивача подала відповідь на відзив. Зазначає, що спірні періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я підтверджуються виписками із медичної картки стаціонарного хворого, які знаходяться у матеріалах справи. Окрім того, жодна із виписок у своєму змісті не містить інформації про те, що позивач проходив медичну реабілітацію. Натомість, виписками підтверджується перебування позивача на стаціонарному лікуванні з приводу отримання бойового травмування 08.04.2024. Повідомляє суд, що позивач не проходив медичної реабілітації у Медичному реабілітаційному центрі МВС, як стверджує відповідач.
Ухвалою суду від 21.07.2025 витребувано у військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_3 ): засвідчену копію відпускного квитка, виданого ОСОБА_1 , у зв`язку з вибуттям його у відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на підставі Довідки військово-лікарської комісії №2281 від 21.06.2024; засвідчену копію витягу з наказу про вибуття ОСОБА_1 у відпустку для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів на підставі Довідки військово-лікарської комісії №2281 від 21.06.2024; засвідчену копію витягу з наказу про повернення ОСОБА_1 з відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва на підставі Довідки військово-лікарської комісії №2281 від 21.06.2024.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.
Згідно з довідкою від 12.04.2024 №14 ОСОБА_1 08.04.2024 одержав бойове травмування: «ВТ (08.04.2024) ОСОБА_2 без перфорації барабанних перетинок. Цефалгічний синдром. Множинні садна обох нижніх кінцівок. Забій лівого коліна». 
Травма отримана при виконанні бойового завдання в районі н.п. Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок влучання FPV-дрону. Бойове травмування отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Травмування не є наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Дослідження крові на стан алкогольного, наркотичного чи токсикологічного сп`яніння не проводилось.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №262 в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 10.04.2024 по 11.04.2024.
Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6193 КНП «МЛЕ та ШМД» Запорізької міської ради ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 11.04.2024 по 25.04.2024.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №262 в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 25.04.2024 по 29.04.2024.
Відповідно до епікризу КНП «Міська лікарня №3» Запорізької міської ради ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 29.04.2024 по 10.05.2024.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №316 в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_3 перебував у стаціонарі у період з 10.05.2024 по 21.05.2024.
Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8482 КНП «МЛЕ та ШМД» Запорізької міської ради ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 21.05.2024 по 05.06.2024.
Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №418 в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 05.06.2024 по 12.06.2024.
Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №34 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 15.06.2024 по 18.06.2024.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії №2281 від 21.06.2024 ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів. (Травма відноситься до легких травм згідно класифікатора розподілу травми за ступенем тяжкості, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370).
Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2814 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 14.08.2024 по 22.08.2024.
Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1831 ОСОБА_1 перебував у терапевтичному відділенні у період з 28.08.2024 по 06.09.2024.
Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №83774 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 13.09.2024 по 18.09.2024.
Згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №95000 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 18.10.2024 по 25.10.2024.
Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №98837 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 30.10.2024 по 04.11.2024.
Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №24/1587 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 09.12.2024 по 30.12.2024.
Відповідно до довідки ВЛК №37 від 17.01.2025 ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою тривалістю 30 календарних днів.
Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №25/0332 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 03.03.2025 по 17.03.2025.
Відповідно до Свідоцтва про хворобу від 11.04.2025 №242 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період перебування на лікуванні та у відпустці, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-Х на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку російської федерації та проведенням активних бойових дій, який триває й наразі.
Відповідно до п.2,3 Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про ведення воєнного стану в України» військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Кабінет Міністрів України 28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію» прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).
Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до п. 1-1 Постанови №168 передбачено, що:
військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Абзацом 1 пункту 1-2 Постанови №168 передбачено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з абз. 3, 3 пункту 1-2 Постанови №168 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
З аналізу наведеної правової норми висновується, що додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно з довідкою від 12.04.2024 №14 ОСОБА_1 08.04.2024 одержав бойове травмування: «ВТ (08.04.2024) ОСОБА_2 без перфорації барабанних перетинок. Цефалгічний синдром. Множинні садна обох нижніх кінцівок. Забій лівого коліна». 
Травма отримана при виконанні бойового завдання в районі н.п. Роботине Пологівського району Запорізької області внаслідок влучання FPV-дрону. Бойове травмування отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Травмування не є наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Дослідження крові на стан алкогольного, наркотичного чи токсикологічного сп`яніння не проводилось.
Відтак, позивач отримав травму, пов`язану із захистом Батьківщини.
У зв`язку з отриманою травмою позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а саме:
- згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №262 в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 10.04.2024 по 11.04.2024;
- відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №6193 КНП «МЛЕ та ШМД» Запорізької міської ради ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 11.04.2024 по 25.04.2024;
- згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №262 в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 25.04.2024 по 29.04.2024;
- відповідно до епікризу КНП «Міська лікарня №3» Запорізької міської ради ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 29.04.2024 по 10.05.2024;
- згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №316 в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_3 перебував у стаціонарі у період з 10.05.2024 по 21.05.2024;
- відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №8482 КНП «МЛЕ та ШМД» Запорізької міської ради ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 21.05.2024 по 05.06.2024;
- згідно з випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №418 в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 05.06.2024 по 12.06.2024;
- відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №34 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 15.06.2024 по 18.06.2024;
- відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2814 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 14.08.2024 по 22.08.2024;
- згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1831 ОСОБА_1 перебував у терапевтичному відділенні у період з 28.08.2024 по 06.09.2024;
- відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №83774 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 13.09.2024 по 18.09.2024;
- згідно з випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №95000 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 18.10.2024 по 25.10.2024;
- відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №98837 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 30.10.2024 по 04.11.2024;
- згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №24/1587 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 09.12.2024 по 30.12.2024;
- згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого №25/0332 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі у період з 03.03.2025 по 17.03.2025.
Отже, у зазначені періоди позивач набув права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100 000,00 грн.
Твердження відповідача про те, що позивач у спірні періоди перебував на реабілітації, а не на лікуванні не підтверджуються жодними доказами. Натомість факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні у періоди з 10.04.2024 до 12.06.2024, з 15.06.2024 по 18.06.2024; з 14.08.2024 по 22.08.2024, з 28.08.2024 по 06.09.2024, з 13.09.2024 по 18.09.2024, з 18.10.2024 по 25.10.2024, 30.10.2024 по 04.11.2024, з 09.12.2024 по 30.12.2024, з 03.03.2025 по 17.03.2025 підтверджується долученими до матеріалів справи виписками з медичної карти.
Отже, заявлені в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, позивач просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн за період його перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» за вих. №33/34-858 від 23.05.2025, яка надавалася на підставі Довідки військово-лікарської комісії №2281 від 21.06.2024 року у період з червня по липень 2024 року, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Як вже зазначалось, виплата додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі здійснюється і за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому у період, який охоплює час перебування військовослужбовця у відпустці для лікування, приписи Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30 травня 2025 року у справі № 380/27432/23.
У матеріалах справи міститься довідка ВЛК №2281 від 21.06.2024, якою передбачено, що позивач потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів.
На виконання ухвали суду від 21.07.2025 відповідач проінформував, що позивач з рапортом для отримання відпустки для лікування не звертався.
Рапортом від 19.06.2024 позивач просив клопотання командира стрілецької роти про надання йому вихідних днів (днів відпочинку) з 20.06.2024 по 28.06.2024 за виконання бойових завдань. Такий рапорт задоволено наказом командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 20.09.2024 №179.
Також рапортом від 19.06.2024 позивач просив клопотання командира стрілецької роти про надання щорічної основної відпустки за 2024 рік з 29.06.2024 терміном на 15 календарних днів. Такий рапорт задоволено наказом командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України від 29.06.2024 №188.
Відтак, у період червня-липня 2024 року позивач перебував у щорічній основній відпустці та отримував вихідні дні (дні відпочинку) за виконання бойових завдань.
Водночас, виплата додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн відповідно до Постанови №168 передбачена за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Оскільки матеріали справи не містять доказів перебування позивача у період червня-липня 2024 року у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, то підстави для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за цей період відсутні.
Наведене зумовлює висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Також позивач просить про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.
Вирішуючи позовні вимоги в цій частині, суд виходить з такого.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі – Закон № 2050-ІІІ).
Відповідно до ст. 1 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
За змістом ст. 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.
Відповідно до ст.3 цього ж Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі ст. 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що у разі несвоєчасної виплати, зокрема, грошового забезпечення, провадиться його компенсація відповідно до діючого законодавства.
Використане ж у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Вирішуючи щодо належності додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, до грошового забезпечення військовослужбовця, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у рішення від 11.04.2025 у справі №280/8933/24.
У зазначеному рішенні Верховний Суд виснував, що додаткова винагорода, установлена постановою Уряду №168 на період дії воєнного стану у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення, є додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців та входить до складу їх грошового забезпечення. Відповідно, в розумінні вимог Закону № 2050-III та Порядку № 159, такий додатковий вид грошового забезпечення є грошовим доходом, який вони одержують на території України і який не має разового характеру, а порушення строку його виплати є підставою для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів. 
Відтак, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови №168 за весь час затримки виплати грошового забезпечення у повному обсязі згідно отриманого ним бойового травмування 08.04.2024, за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з 10.04.2024 по дату виплати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Водночас, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди за період перебування позивача у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), оскільки судом в процесі судового розгляду не підтверджено факту перебування позивача у такій відпустці та відмовлено у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди у цій частині.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. 
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак підстав для розподілу судового збору немає.
Керуючись ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 НГ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 10.04.2024 до 12.06.2024, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 10.04.2024 до 12.06.2024, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням проведених виплат за цей період.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 15.06.2024 по 18.06.2024; з 14.08.2024 по 22.08.2024, з 28.08.2024 по 06.09.2024, з 13.09.2024 по 18.09.2024, з 18.10.2024 по 25.10.2024, 30.10.2024 по 04.11.2024, з 09.12.2024 по 30.12.2024, з 03.03.2025 по 17.03.2025 включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з 15.06.2024 по 18.06.2024; з 14.08.2024 по 22.08.2024, з 28.08.2024 по 06.09.2024, з 13.09.2024 по 18.09.2024, з 18.10.2024 по 25.10.2024, 30.10.2024 по 04.11.2024, з 09.12.2024 по 30.12.2024, з 03.03.2025 по 17.03.2025 включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з урахуванням проведених виплат за цей період.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення, а саме додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за весь час затримки виплати грошового забезпечення у повному обсязі згідно отриманого ним бойового травмування 08.04.2024 року за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з 10.04.2024 по дату виплати.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Розподіл судового збору не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач – військова частина НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя	Сидор Наталія Теодозіївна