Справа № 626/3424/25
Провадження № 2/626/195/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
30.01.2026 року м. Беретсин 
Берестинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Бєлостоцької О.В., 
при секретарі Івашкіній Т.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до відповідача  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що 27.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем був укладений договір №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту,  відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10000 гривень,  на умовах строковості, зворотності, та платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Укладаючи кредитний договір, відповідач та ТОВ «Лінеура Україна» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ОСОБА_1 підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1.1 Договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 кредитного договору шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Згідно з п. 1.4.1, 1.4.2 кредитного договору нарахування процентів здійснюється за стандартною або зниженою процентною ставкою. Відповідно до положень Договору, якщо Клієнт до визначеної у кредитному договорі дати, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.
14.11.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 14/11/2024, відповідно до якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право вимоги, в тому числі, за кредитним договором №4507784 від 27.03.2024 року, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 
ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 73250 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 10000 грн; заборгованість за процентами – 58250 грн; заборгованість за штрафами – 5000 грн.
Позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № №4507784 від 27.03.2024 року, яка складається заборгованості за тілом кредиту – 10000 грн; заборгованість за процентами – 58250 грн; заборгованість за штрафами – 5000 грн, а всього 73250 грн та судові витрати по справі.
Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 04.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності; проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.  
З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 27.03.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до п. 1.1, 1.2 якого ТОВ «Лінеура Україна» надало ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 10 000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, та платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки передбачені договором. Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст .1 ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до реквізитів Договору №4507784 від 27.03.2024 року, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «88441» (а.с. 13 на звороті-19).
Укладаючи кредитний договір відповідач та ТОВ «Лінеура Україна» вчинили дії визначені ст.11 та ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту (а.с. 12 на звороті-13), підписаного відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатором «72695», та п. 1.2. договору №4507784 від 27.03.2024 року сторони узгодили суму кредиту - 10 000,00 гривень, Тип кредиту — кредит.
Крім того,  ОСОБА_2 27.03.2024 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором «72695» підписано анкету-опитувальник клієнта-фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення ТОВ «Лінеура Україна» (а.с.12) 
Згідно із п. 1.3 договору строк кредиту становить 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 25 днів. 
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Згідно п. 2.2. Суму кредиту (його частину) Товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 27.03.2024 або 28.03.2024.
Згідно довідки про ідентифікацію  ТОВ «Лінеура Україна» клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , з яким укладено договір №4507784 від 27.03.2024 року ідентифікований товариством, акцепт договору позичальником було здійснено шляхом підписання аналогом ЕПЦ у формі одноразового ідентифікатора 88441 (час відправки ідентифікатора позичальнику 2024-03-27 19:37:12; № телефону, на який відправлено ідентифікатор - 380989274623). (а.с.19 на звороті).
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 10000 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_4 , що підтверджується листом з АТ «ПУМБ від 24.12.2025 року №КНО-07.8.5/17741 БТ отриманим на виконання ухвали.
Як вбачається з листа від 14.11.2024 року № 20241114-1734, між ТОВ Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №03012024-1 від 03.01.2024 року, відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти 27.03.2024 року о 19:39:23 на суму 10000.00 грн. на платіжну картку, маска картки НОМЕР_1 від ТОВ «Лінеура Україна» (Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - ac6b633c-0b13-40a2-b34d-c962475bf106, Номер транзакції в системі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» – 45077841711561166, Session ID – 023759290989, Сайт торгівця - https://credit7.ua, Код авторизації – 766132, Банк-еквайр - АТ "ПУМБ" ) (а.с.20).
Згідно з п.3.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". 
Пунктом 1.4.1. договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,50 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 договору. 
Відповідно до п. 4.1. договору, сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. договору. 
За даними Розрахунку заборгованості за договором №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року станом на 14.11.2024 року загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року становить 73250 грн, яка складається з яких: заборгованість за тілом кредиту – 10000 грн; заборгованість за процентами – 58250 грн; заборгованість за штрафами – 5000 грн( а.с.20-22).
14.11.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу № 14/11/2024, відповідно до п.1.1 якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості) (а.с.22 на звороті-26), в тому числі і до ОСОБА_1 за договором № 4507784 від 27.03.2024 року, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 14/11/2024 від 14.11.2024 року, відповідно до якого заборгованість за кредитним договором № 4507784 від 27.03.2024 року, складається з: залишку заборгованості за тілом кредиту – 10000 грн; залишку заборгованість по відсотках – 58 250 грн; залишку заборгованість по штрафах – 5000 грн, а всього 73250 грн (а.с.26).
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на адресу ОСОБА_1 було направлено вимогу №23996273 від 16.10.2025 року про необхідність виконання зобов`язань за кредитним договором №4507784 від 27.03.2024 року (а.с.27).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Як встановлено в ст. 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.
Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року укладений сторонами в електронній формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Частиною 8 даної статті встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті, зокрема заповненням формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, зокрема, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину. 
Відповідно до змісту статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Лінеура Україна» договір №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року відповідно до визначеної Законом України «Про електронну комерцію» процедури, здійснила його підписання із застосуванням одноразового ідентифікатора та отримав кошти в кредит.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що права вимоги за договором №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу № 14/11/2024 від 14.11.2024 року перейшли до позивача по справі - ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином зобов`язань щодо повернення кредитних коштів за договором №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року станом на 14.11.2024 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 10000 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами – 58250 гривень 00 копійок, а всього 68250 гривень 00 копійок, оскільки позовні вимоги в цій частині є законними та обгрунтованими. 
Щодо позовних вимог про стягнення штраів (пені) суд дійшов наступних висновків.
Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Так, згідно з Указом Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб було запроваджено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і діє станом на теперішній час.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Враховуючи, що штраф (пеня), яка передбачена договором №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року (в розмірі 5000 грн 00 коп) нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем.
Позов в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача неустойки (штрафу, пені) задоволенню не підлягає, оскільки нарахування та стягнення штрафу (пені) за невиконання кредитного зобов`язання в період дії воєнного стану суперечить вимогам закону.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (93,17%) в розмірі 2256 гривень 95 копійки. 
Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
На підтвердження розміру витрат пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги адвоката позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025 року (а.с.28), акт наданих послуг правничої допомоги №58 від 08.10.2025 року (а.с.28 на звороті), детальний опис наданих послух до акту №58 від 08.10.2025 року за договором про надання правничої допомоги № 0107 від 20.08.2025 року (а.с.28 на звороті), зі змісту яких вбачається, що розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги у складає 8000 грн.00 коп.
Згідно ч.5 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22).
Відповідач не скористався своїм правом заявити клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, отже із нього на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (93,17%)  в розмірі 7453,60 грн.
Керуючись ст.ст.4,19,81,89,141,259,263,264,265 ЦПК України,- 
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (адреса місцезнаходження: 79029, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28; ідентифікаційний код 35234236) до  ОСОБА_1  (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором №4507784 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.03.2024 року станом на 14.11.2024 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 10000 гривень 00 копійок; заборгованості за процентами – 58250 гривень 00 копійок, а всього 68250 (шістдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2256 (дві тисячі двісті п`ятдесят шість) гривень 95 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7453 (сім тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні 60 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення суду складений 30 січня 2026 року. 
Суддя