1-кп/130/102/2026 
130/2883/25

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20.01.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12025020130000310 від 22 липня 2025 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого, по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених частиною п`ятою статті 407, частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України, 

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та юридична кваліфікація встановлених обставин 
Обвинувачений ОСОБА_3 30 травня 2025 року, в умовах воєнного стану, після закінчення лікування у Міській клінічній лікарні № 21 ім. професора Є.Г. Попкової м. Дніпро, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, не з`явився без поважних причин на службу та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 . 
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 22 липня 2025 року, близько 15-29 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у магазині «Пан Економ» ТОВ «Аргон», що по вул. Шевченка, 2 у м. Жмеринка Вінницької області, діючи з прямим умислом на відкрите заволодіння чужим майном, достовірно розуміючи, що його дії будуть помічені працівниками магазину та іншими покупцями, шляхом вільного доступу з торгової полиці відкрито викрав пляшку горілки «Green day» об`ємом 0,7 л вартістю 161,26 грн та піцу власного виробництва вартістю 30,8 грн, які почав виносити з магазину поза касову зону. Будучи поміченим працівниками магазину, на їх зауваження розрахуватись за товар не реагував і покинув приміщення магазину, заподіявши шкоду вказаному товариству загалом на суму 192,06 грн.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України – відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану. 

Досліджені судом докази 
У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 винним себе повністю не визнає, погоджується надати показання.
Представник юридичної особи, яка є потерпілим, ОСОБА_7 , у судове засідання не з`явилась, подає заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, просить покарати обвинуваченого на розсуд суду.
Суд за згодою з учасниками процесу постановляє ухвалу про розгляд кримінального провадження у відсутність представника юридичної особи, яка є потерпілим ОСОБА_7 . 
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надає показання, що він дійсно, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , після лікування у АДРЕСА_2 поїхав додому на реабілітацію. У нього було таке направлення з лікарні, і командир військової частини був обізнаний про місце перебування обвинуваченого, він знав про це і не заперечував. Тому він не є собою, яка своєчасно не повернулася до військової частини з лікувального закладу. А 22 липня 2025 року він разом із ОСОБА_8 пішов до магазину «Пан Економ». У нього були гроші, і у ОСОБА_9 були гроші. Він взяв пляшку горілки і піцу, підійшов до каси, але на касі нікого не було. Тому він просто пройшов повз касу з горілкою та піцею і виніс їх з магазину. Його ніхто не спиняв, зауважень йому ніхто не робив. Він не повинен був пів-години чекати на касира, тому і вийшов з товаром з магазину. Він нічого не викрадав, тому і не визнає себе винним і по цьому епізоду обвинувачення. Взагалі він не розуміє, за що його судять.
Не дивлячись на повне невизнання своєї вини, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена оціненими судом у нарадчій кімнаті у відповідності з частиною першою статті 89 Кримінального процесуального кодексу України і визнаними належними і допустимими у сукупності з показаннями обвинуваченого та свідків такими доказами : показаннями свідків, матеріалами кримінального провадження.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні 13 листопада 2025 року надає показання, що вона працює у магазині «Пан Економ» заступницею керуючого магазином. Пам`ятає, що 22 липня 2025 року до магазину зайшов чоловік (це саме цей, що перебуває у судовому засіданні під вартою), взяв пляшку горілки і вийшов. Вона була у залі магазину і все це бачила. Охорони у магазині у них немає. До нього зверталась касир, щоби він розрахувався, однак він не реагував. Вона почала його наздоганяти, але той вже був у коридорі магазину і швидко вийшов на вулицю. 
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні 13 листопада 2025 року надає показання, що вона – керуюча магазином – особисто говорила обвинуваченому про те, щоб він заплатив за товар, однак він відповів їй нецензурною лайкою. Взяв він пляшку горілки і якусь випічку. Після чого покинув приміщення магазину. Обвинуваченого, який перебуває під вартою у залі судового засідання, впізнає по рисам обличчя.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні 19 січня 2026 року надає показання, що 22 липня 2025 року вона разом з ОСОБА_13 пішли у магазин «Пан Економ» за горілкою. У неї вийшла словесна перепалка, потім бійка з працівниками магазину, тому – що робив ОСОБА_14 , чи брав він якийсь товар – вона не бачила. Красти щось у магазині не було сенсу, тому що у неї і у нього були гроші.
Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених частиною п`ятою статті 407 та частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України повністю доведена матеріалами кримінального провадження:
- витягом з ЄРДР від 22 липня 2025 року, де вказано, що 22 липня 2025 року на спецлінію 102 надійшов телефонний дзвінок про те, що у супермаркеті «Пан економ», що по вул. Шевченка, 2 в м. Жмеринка, ОСОБА_3 близько 15-20 год зайшов до магазину, взяв пляшку горілки «Гріндей» 0,7 л та піцу, після чого пішов в сторону виходу. На зауваження співробітника магазину про необхідність розрахуватися за товар – не реагував, та відкрито, тримаючи товар в руках, вийшов з приміщення магазину, заподіявши шкоду на суму 208 грн (а.с.65);
- постановою заступника начальника Жмеринського РВП від 22 липня 2025 року про створення групи слідчих (а.с.66);
- постановою заступника керівника Вінницької спецпрокуратури від 23 липня 2025 року про визначення групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні (а.с.67);
- рапортом чергового офіцера поліції від 22 липня 2025 року про реєстрацію злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України, вчиненого ОСОБА_3 (а.с.68);
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22 липня 2025 року у контролера магазину «Пан Економ» ОСОБА_7 , яка повідомила про відкрите викрадення 22 липня 2025 року обвинуваченим з магазину горілки «Гріндей» та піци власного виробництва (а.с.69);
- заявою ОСОБА_7 , яка просить долучити до матеріалів документи щодо своїх повноважень, а також довідку про вартість викраденого – горілка 0,7 л «Green Day» 177,60 грн, піца з ковбасою 30,80 грн (а.с.70-74);
- постановою слідчого від 22 липня 2025 року про визнання товариства «Аргон» потерпілим та залучення до участі у кримінальному провадженні представника товариства (а.с.75);
- постановою слідчого від 22 липня 2025 року про зняття відеозаписів з камер спостереження магазину «Пан Економ» за 22 липня 2025 року (а.с.76);
- протоколом про зняття показань технічних приладів – відеозаписів за 22 липня 2025 року (а.с.77);
- описом вказаної слідчої дії, у ході якої був вилучений оптичний носій DVD-R диск із записом за період часу з 15 до 15-30 год 22 липня 2025 року (а.с.78);
- додатком до протоколу про зняття відеозаписів – відеодиском, у ході дослідження якого було установлено, що у магазин о 15-26 год заходять обвинувачений ОСОБА_3 і свідок ОСОБА_12 . Далі вони підходять до стелажів з алкогольними напоями, свідок ОСОБА_12 вказує на горілку «Гріндей», яку ОСОБА_3 бере і підходить до прилавку з випічкою і за вказівкою цього свідка бере піцу. Далі вони виходять з відділу горілчаних виробів. Обвинувачений ОСОБА_3 пройшов повз касу, тримаючи в руці пляшку горілки, про щось говорить з працівником магазину, йде далі. Свідок ОСОБА_12 намагається його спинити, показуючи на касу, однак ОСОБА_3 виходить з магазину (а.с.79);
- протоколом огляду даного відеодиску з фототаблицею (а.с.80-89);
- постановою слідчого від 23 липня 2025 року про визнання вказаного вище відеодиску речовим доказом (а.с.90);
- протоколом № 219 від 22 липня 2025 року медичного огляду ОСОБА_3 , під час якого установлено, що він станом на 17-45 год перебуває у стані алкогольного сп`яніння 2,19%, що підтверджує факт вчинення грабежу цього дня о 15-29 год у стані алкогольного сп`яніння (а.с.96);
- висновком судової товарознавчої експертизи від 25 липня 2025 року, згідно з яким ринкова вартість однієї скляної пляшки горілки торгової марки «Green Day» міцність 40 % об`ємом 0,7 л при умові повного вмісту дотримання строку придатності та наявності відповідної документації станом на 22 липня 2025 року складала 161 грн 26 коп.; ринкова вартість піци з ковбаскою власного виробництва – 30 грн 80 коп. Вартість вказаної експертизи 848 грн 16 коп. (а.с.105-110);
- витягом з наказу № 118 від 26 квітня 2025 року командира в/ч НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу частини (а.с.128);
- витягом з наказу № 144 командира в/ч НОМЕР_1 від 22 травня 2025 року про вибуття солдата ОСОБА_3 у лікувальний центр Державної прикордонної служби України з 22 травня 2025 року (а.с.122);
- рапортом ТВО командира 4 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_15 від 30 травня 2025 року про неприбуття ОСОБА_3 після лікування до військової частини і проханням призначити службове розслідування по даному факту (а.с.120);
- доповіддю начальника в/ч НОМЕР_1 від 31 травня 2025 року про відсутність на військовій службі солдата ОСОБА_3 (а.с.121);
- витягом з наказу № 153 командира в/ч НОМЕР_1 від 31 травня 2025 року про вважання солдата ОСОБА_3 таким, що своєчасно не повернувся із стаціонарного лікування в розташування підрозділу та зняття його з усіх видів забезпечення (а.с.125); 
- поясненням тимчасово виконуючим обов`язки командира 4 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 від 5 червня 2025 року, яке відібрав у АДРЕСА_3 заступник командира 2 штурмового батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 , у якому зазначено, що 29 травня 2025 року з в/ч НОМЕР_3 було отримано повідомлення про виписку цього дня з клінічної лікарні № 2 м. Дніпро солдата ОСОБА_3 , який не прибув до розташування в/ч без поважних причин та дозволу командирів. Заходи щодо розшуку даного військовослужбовця позитивних результатів не дали, на телефонні дзвінки він не відповідав (а.с.126). У судовому засіданні був досліджений протокол його допиту та прослуханий аудіозапис цього протоколу допиту (а.с.178-179); 
- витягом з наказу № 2776 від 31 травня 2025 року командира в/ч НОМЕР_1 про призначення службового розслідування відносно солдата ОСОБА_3 по факту його неповернення після лікування до розташування підрозділу (а.с.119); 
- актом службового розслідування від 11 червня 2025 року, який затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 , у якому зазначено, що солдат ОСОБА_3 з 22 по 29 травня 2025 року перебував на лікуванні у міській лікарні № 21 м. Дніпро, після виписки з якої до розташування підрозділу у районі виконання бойового завдання (м. Костянтинівка) не повернувся без поважних причин та дозволу командирів. Заперечень, заяв та клопотань від солдата ОСОБА_3 в ході проведення службового розслідування не надходило. Вина його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, виражається у формі прямого умислу. Причинами та умовами вчинення такого правопорушення, стали особиста недисциплінованість та невідповідальне ставлення до військової служби під час воєнного стану (а.с.111-118);
- витягом з наказу № 1874 від 13 червня 2025 року командира в/ч НОМЕР_1 про результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_3 за фактом неповернення після лікування до розташування підрозділу, у якому установлено, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України (а.с.144-145);
- витягом з наказу № 166 від 13 червня 2025 року командира в/ч НОМЕР_1 про припинення нарахування та виплату грошового забезпечення з 30 травня 2025 року солдату ОСОБА_3 (а.с.146);
- повідомлення директора філії Інфекційних хвороб КНП «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради від 1 серпня 2025 року про виписку ОСОБА_3 з лікарні за порушення лікарняного режиму (а.с.147);
- витягами з ЄРДР від 31 липня 2025 року про реєстрацію злочинів, передбачених частиною п`ятою статті 407 та частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України, вчинених ОСОБА_3 (а.с.148, 160);
- постановою заступника начальника Жмеринського РВП від 31 липня 2025 року про створення групи слідчих (а.с.149-150);
- постановою заступника керівника Вінницької спецпрокуратури від 31 липня 2025 року про визначення групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні (а.с.151);
- постановою цього ж прокурора про визначення підслідності СВ Жмеринського РВП (а.с.152);
- рапортом чергового офіцера поліції від 31 липня 2025 року про реєстрацію злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, вчиненого ОСОБА_3 (а.с.153);
- рапортом слідчого від 31 липня 2025 року про реєстрацію злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України, вчиненого ОСОБА_3 (а.с.154);
- постановою слідчого від 31 липня 2025 року про об`єднання кримінальних проваджень відносно ОСОБА_3 за частиною четвертою статті 186 та частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України (а.с.155-159);
- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_3 в присутності захисника від 31 липня 2025 року, з якого видно, що обвинувачений фактично був затриманий о 20-21 год 31 липня 2025 року, зауважень не надав (а.с.161-162);
- ухвалою слідчого судді від 1 серпня 2025 року про обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (а.с.170-172). 

Оцінка доказів
Дослідивши безпосередньо та оцінивши всі вищеперераховані докази відповідно до вимог статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає їх належними і допустимими, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і отримані у порядку, встановленому цим Кодексом. 
Суд не приймає до уваги невизнання вини обвинуваченим в інкримінованих йому злочинах, передбачених частиною п`ятою статті 407 та частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України, оскільки така його позиція спростовується матеріалами службового розслідування військової частини, яке установило факт неповернення обвинуваченого без поважних причин та дозволу командирів до розташування підрозділу після закінчення лікування, підстав не брати до уваги які у суду немає, а також показаннями працівників магазину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтверджуються дослідженими у судовому засіданні відеодиском, на якому видно, як обвинувачений з пляшкою горілки та піцею покидає приміщення магазину, не зважаючи на заперечення працівників магазину. При цьому він перебуває у магазині разом зі свідком ОСОБА_12 , яка керує ним при взятті з прилавку пляшки горілки та піци, потім намагається повернути його до каси, коли той виходить з магазину, не сплативши за ці товари. 
Тому, на думку суду, у даному випадку у діях вказаного свідка ОСОБА_12 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність та приведеною до присяги свідка, повідомила у судовому засіданні про те, що вона не бачила, що брав обвинувачений і як виходив з магазину, - вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 384 Кримінального кодексу України, що потребує додаткової перевірки прокурором та прийняття рішення.
Невизнання своєї вини обвинуваченим суд розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, хоча у судовому засіданні обвинувачений не заперечував, що не повернувся до військової частини після лікування, а також взяв з магазину пляшку горілки та піцу, не розрахувавшись за них. При цьому виправдовує свої злочинні дії.
Суд вважає, що сукупність обставин кримінального провадження, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані обвинуваченому злочини, передбачені частиною п`ятою статті 407 та частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України, були вчинені, і обвинувачений є винним у вчиненні цих злочинів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, — є та версія подій, яка дає підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним за пред`явленим обвинуваченням. 

Відомості щодо особи обвинуваченого 
Особа обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, підтверджується фотокопією його паспорта, військового квитка та єДокументом (а.с.95, 132-141, 142). 
Відповідно до довідок № 957 та № 813 від 24 липня 2025 року Жмеринської ЦРЛ, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за лікуванням останніх п`ять років не звертався (а.с.91-92).
Згідно з довідкою голови квартального комітету № 3677 від 24 липня 2025 року, ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_17 (а.с.93).
Відповідно до характеристики цього голови квартального комітету від 24 липня 2025 року ОСОБА_3 по місцю проживання поводиться посередньо, не працює, часто вживає алкоголь, скарг на нього не надходило (а.с.94).
Згідно зі службовою характеристикою солдата ОСОБА_3 від 1 червня 2025 року, за час проходження служби у в/ч НОМЕР_1 зарекомендував себе з незадовільної сторони, до виконання поставлених завдань ставиться безвідповідально, конфліктний, на критику реагує неадекватно, займаній посаді не відповідає (а.с.130).
Згідно з медичною характеристикою від 11 червня 2025 року, ОСОБА_3 хворіє на вірусний гепатит С, медичний огляд неможливий через те, що військовослужбовець самовільно залишив частину і по теперішній час не повернувся (а.с.131).
Згідно з довідкою від 24 липня 2025 року, обвинувачений ОСОБА_3 вважається раніше несудимим (а.с.97-99).
Відповідно до копій вироків від 16 липня 2021 року та 15 листопада 2021 року обвинувачений притягався до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок з магазину «Грош Експрес» в м. Жмеринка ТОВ «Аргон» (а.с.100-104).

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання 
Обставин, які у відповідності із статтею 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання, судом не встановлено. 
Обставиною, яка у відповідності із статтею 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 

Мотиви призначення покарання 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими; обставини, що обтяжують покарання та особу винного, який характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше несудимий; що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого; при цьому виходить з принципів індивідуалізації, розумності покарання з метою попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. 
Отже, виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. 
Водночас суд враховує, що санкцією частини четвертої статті 186 Кримінального кодексу України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а санкцією частини п`ятої статті 407 цього Кодексу – від п`яти до десяти років. 
Суд вважає, що виходячи з принципу справедливості покарання, суд має застосувати більш суворий вид покарання за скоєний злочин лише тоді, коли менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів. 
Приймаючи до уваги вказані вище обставини, що враховані судом при розгляді кримінального провадження, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі, як просить прокурор, є пропорційним та адекватним, тобто справедливим, і спрямованим на досягнення легітимної мети та співмірними з нею. 
На думку суду, буде доцільним призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів – у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції інкримінованих йому злочинів. При цьому суд враховує, що обвинувачений не засуджує свою поведінку, виправдовує вчинення ним злочинів, що об`єктивно підтверджується невизнанням ним своєї вини, водночас висловлює бажання відновитись на військовій службі. 
Суд упевнений, що саме таке покарання буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, відповідно до якого суд, на основі оцінки ряду вказаних вище загальних і спеціальних критеріїв, зазначених у законі, визначає особі, яка вчинила злочин, справедливу міру покарання, спрямовану на досягнення цілей виправлення засудженого і приватної превенції.

Мотиви ухвалення інших процесуальних рішень 
Суд вважає, що з обвинуваченого у відповідності із статтею 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути судові витрати за проведення товарознавчої експертизи. 
Запобіжний захід обвинуваченому – тримання під вартою – до набрання вироком законної сили слід продовжити на 60 днів з метою забезпечення можливості оскарження вироку, апеляційного розгляду кримінального провадження та виконання вироку.
Керуючись статтями 370, 371, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд 

у х в а л и в : 

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк сім років.
Відповідно до частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати ОСОБА_3 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз експертизи № 1687/25-21 від 25 липня 2025 року в сумі 848 (вісімсот сорок вісім) грн 16 коп.
Запобіжним заходом залишити обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою, продовживши його термін дії на шістдесят днів – з 20 січня 2026 року по 20 березня 2026 року включно.
У відповідності до частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України в строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення з 31 липня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк у такому ж порядку з моменту отримання копії вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження можуть у суді отримати копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення направити представнику юридичної особи, яка є потерпілим ОСОБА_7 , яка не була присутня у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_18